38 ADLEEZ, LEFNADSFÖEHÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SFHEGIDAE. II. 



berget samt släpptes vid brynet af en ekdunge. Vid utflykten ur flaskan flög han i 

 början med vinden, således i orätt riktning. Till boet återvände han denna gång först 

 efter 1 timme och 10 minuter, medan hans jaktutflykter såväl före som efter de om- 

 talade profven endast plägade vara i 2—3 minuter. Liknande försök och med ungefär 

 samma utgång anställdes på samma plats med Odynerus murarius, som bebodde samma 

 aspstam. 



Peiiiphredoii lugubris Latb. 



Redan Latreille^ meddelar, att denna art insamlar bladlöss, hvilket bekräftas 

 af Shuckard" och följande författare. Kennedy' tillägger, att den bebor gångar i 

 murket trä, ur hvilka den utrensar maskmjölet. Borries^ uppgifver, att den själf gnager 

 sina gångar i det murkna träet. Dessa gångar äro förgrenade, och hvarje sidogång 

 ändas med en cell. Stundom läggas flera celler i rad i en sådan sidogång, men aldrig 

 i hufvudgången. När en cell är provianterad, stänges den med träsmulor. Borries 

 fann 2 årliga generationer. Som parasiter hos denna art fann han Omahis coerideus 

 och Perithous mediator. Dessa samma parasiter har han funnit hos andra Pemphredon- 

 arter, nämligen hos lethifer Shuck. samt unicolor Fabr., särskildt i hög grad hos den 

 sistnämnda, hos hvilken de stundom träffas i hvarenda cell, men där Omalus coeruleus 

 var ersatt af auratus. Om båda uppgifves, att de äro ektoparasiter, som utsuga och 

 till sist uppäta Pemphredon-larven. Särskildt framhålles om parasitstekeln Perithous 

 mediator, " att den lägger ägget utanpå larven, utan att skada honom med gadden, 

 och att parasitstekelns larv sedan ses suga på den fullvuxna Pemphredonlarven, stundom 

 också på puppan. I somliga fall träffades samma parasitlarv på den i sin kokong 

 inspunna Omalus-larven, och ur Omalus-kokonger har Borries stundom kläckt Perithous 

 mediator. Borries anser, att i dessa fall den sistnämnda parasitstekeln af misstag lagt 

 sitt ägg på den likaledes parasitiska Omalus-larven i stället för på Pemphredon-larven, 

 som förmodligen redan var uppäten. 



1. I juli 1906 träffade jag flera bon af Pemphredon lugubris i en murken björk- 

 stam. Det såg ut som om gångarna, i hvilka cellerna funnos, ej skalle vara gamla 

 larvgångar, ty de innehöllo intet maskmjöl, utan voro i hela sin utsträckning upptagna 

 af Pemphredonceller, hvarför förmodligen, såsom Borries uppger, arten själf gnager 

 sina gångar. Flera celler funnos i rad, men de lokala omständigheterna voro sådana, 

 att förhållandet mellan hufvudgå-ng och bigångar ej kunde utredas. Cellerna åtskildes 

 af ett vanligen 1 cm. tjockt lager af träsmulor. Innehållet utgjordes dels af larver, 

 dels af puppor, de senare utan spår till kokong, såsom Verhoeff" framhåller förhål- 

 landet vara med alla i trä eller ihåhga stjälkar byggande Pempliredonider. Isynnerhet 



1 1796. 





- 1837. 





^ 1838. 





* 1897. 





» 1897, 



sid. 153 



'^ 1891, 



sid. 22. 



'159. 



