KUNgL. sv. VÉl'. AKAÖEMIENS ÄAiJDLiNGAÉ. BANt) 42. N:0 I. 59 



då pupporna sedermera mörknade, kunde det ses tydligt, att hvarje abdominalsegment 

 på ryggsidan är utrustadt med en tvärrad af stora, upprätta taggar, hvilka förmodligen 

 utgöra ett fortskaffningsmedel för puppan inuti gången, där skiljeväggarna endast 

 utgöras af löst liggande och därför lätt åt sidan trängda träsiiiulor. (Jfr. Pemyhredon 

 Wesmaeli.) 



I de celler, som innehöUo larver, funnos svarta, vinglösa bladlöss eller rester af 

 sådana. Flertalet larver var hemsökt af parasiter, dels guldsteklar, dels ichneumonider. 

 Af 17 undersökta celler var det endast 7, i hvilka parasiter saknades, och där Pem- 

 phredon nådde sin fulla utveckling. Af de öfriga 10 innehöllo 2 kokonger af Omalus 

 {Elampus) auratus L. Visserligen saknades i dessa Pemphredon-larven, men då äfven 

 bladlössen voro förtärda, kunde af detta fall ingen upplysning vinnas, om den nämnda 

 guldstekeln varit foderparasit eller om han blott förtärt Pemphredonlarven, sedan 

 denna själf ätit upp sitt foder. 



På livar och en af de öfriga 8 Pemphredon-larverna satt en i början liten iclineu- 

 monidlarv. Genom att lägga cellernas innehåll i glasrör kunde jag följa utvecklingen. 

 Pemphredonlarven fortsatte att förtära sina bladlöss, medan ichneumonidlarven, sit- 

 tande på hans rygg, sög hans blod. I somliga fall hann Pemphredonlarven fullständigt 

 förtära allt sitt foder, innan han själf dukade under. I andra fall åter återstodo rätt 

 många bladlöss, hvilka ej heller sedermera uppåtos af parasitlarven. Ichneumonid- 

 larverna förpuppades under de efter inläggningen följande 14 dagarna. De spunno 

 ingen kokong. Flertalet utvecklades till honor med öfver ryggen tillbakaböjdt ägg- 

 läggningsrör af nästan hela kroppens längd. 



Då de af mig iakttagna Pemphredon-pupporna kläcktes redan i midten af juli, 

 är det påtagligt att denna stekel, såsom Borries uppgifver, har 2 årliga generationer. 



Peiupliredoii iiiiirolor Fab. 



Denna arts bobyggnad har beskrifvits af många författare, bl. a. Borries' och 

 Nielsen,' hvilken senare i granstörar funnit ända till 24 i rad liggande celler, där, 

 såsom vanligt hos seriebyggande steklar, honor utvecklades i de innersta cellerna och 

 hanar i de yttre. Borries har sett denna art jaga bladlöss på Tanacetum vulgäre, 

 oaktadt bladlössen vaktades af myror. En liknande iakttagelse gjorde jag '''/-, hvil- 

 ken förtjänar omnämnas, emedan däraf framgår, att äfven så små byten som blad- 

 löss paralyseras. 



På ett par tistelstånd {Cirsium lanceolatum), h vilkas öfre delar, under blom- 

 korgarna, voro tätt besatta med gröna och svarta bladlöss, både vinglösa och bevin- 

 gade, hade en Penfphredon unicolor sina jaktmarker. Han måste emellertid därvid 

 gå försiktigt till väga, ty bladlössen bevakades af myror, på ena ståndet af Lasius 



' 1897, sid. 94. 

 ' 1900, sid. 27(1. 



