KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND 42. X:0 2. 5 



träff liga flak. I fjällpassen möta vi nefelinsyenit och porfj^r. Antagligen finnas 

 äfven där diabas och diabastuff anstående, fastän jag blott sett dessa bergarter i 

 lösa block. Längre ned på slätterna vid Andernas fot möta vi en röd sandsten, hvars 

 ålder jag ej känner. Omkring Påta finnes anstående silurisk fossilförande sandsten. 

 Till denna hör möjligen äfven sandstenen omkring Apolo. Kopparmalm finnes vid 

 Mojos och vid San Juan del oro i den siluriska skiffern. Guld har med framgång 

 vaskats och brutits på många platser. Provinsen Caravaya har allt sedan den första 

 eröfringen varit berömd för sitt guld. 



' I i.l^lll^llitlt'^.^)^.l^l 



Kartskiss Ofver det iiuilersökta ouivådet. 



Skogsgränsen ligger betydligt olika i olika dalar och mycket olika i de skyddade 

 dalarne och på bergssluttningarne. I Pelechucodalen ligger den på c:a 3,500 m. 

 Den skog, som går upp till denna höjd, är dock en slags buskskog. Enstaka queiiua- 

 dungar träffas ännu högre upp i fjällen. I Quearadalen är skogsgränsen ungefär 

 densamma. Vid Mojos (1,617 m.) och San Juan del oro. hvilka platser antagligen 

 ligga på ungefär samma höjd, äro höjderna skoglösa, men vidtager i dalarna (något 

 hundratal meter längre ned) den egentliga urskogen, som med irndantag af den all- 

 deles skoglösa Apoloslätten, nästan oafbrutet utbreder sig mot norr och öster. 



Ganska talrika, icke allt för ofarbara pass göra förbindelsen mellan högslätten 

 och fjälldalarna ganska lätt. De pass, jag känner, äro dem mellan Cojata och Pele- 

 chuco, mellan Sina och Poto, mellan Quiaca och Picotani och det öfver Macusani, 



