KTJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 42. N:0 I. 25 



Trypoxylon figiilus L. 



Redan Réaumur meddelar' några iakttagelser öfver en stekel, som måste varit 

 en Trypoxylon, att döma dels af beskrifningen och dels däraf att han i sina celler 

 insamlade flera unga spindlar. Denna stekel gräfde sitt bo i sanden, hvilket bygg- 

 nadssätt visserligen ej är vanligt för 7'. figulus, men dock enligt min erfarenhet 

 förekommer. 



Linné anför' Torbern Bergmans iakttagelser öfver denna art, som han i Upsala 

 sett bebo hål i träväggar, hvilka stekeln först befriar från maskmjöl, därefter förser 

 med lerbotten samt provianterar med en spindel, på hvilken ägget fästes, hvarefter 

 öppningen tillslutes med lera. Äfven larven och kokongen omnämnas. 



Trots dessa iakttagelser förklarar Lepeletier^ Trypoxylon för parasit, stödjande 

 sig därvid uteslutande på sina teoretiska spekulationer, enligt hvilka en rof stekel, 

 som saknar tornbeväpning på benen, hvarken skulle kunna bygga bo eller samla 

 förråd. 



Shuckard' var i början af samma mening, till dess han upprepade gånger 

 fångat denna stekel med rof af spindlar. Dock är han fortfarande tveksam, om den 

 själf tillreder sina celler. Han är benägen att med Latreille tro detta ej vara för- 

 hållandet, och att stekeln ifråga i stället tager andra gräfsteklars gångar i besittning. 



Westwood" hax öfvertygat sig, att Linnés ofvannämnda, på Bergmans iaktta- 

 gelser grundade uppgift är korrekt. Då man ser denna stekel intränga i andra steklars 

 bon, är det ej i parasitiska af sikter, utan för att söka sig en lämplig gång för att 

 däri anlägga sina celler. Dess byte utgöres af små spindlar, som Westwood tror 

 vara ungar af Epeira diadem a. Han anför äfven en iakttagelse af Kennedy (Lond. 

 and Edinb. Phil. Mag., jan. 1837), som sett Trypoxylon figulus bära in spindlar af 

 växlande storlek och inlägga dem i celler skilda från hvarandra af dubbla lerväggar. 

 Spindlarnas antal i hvarje cell kunde stiga till 12, om de voro små. Stekelns ägg 

 fästes vid abdomen på en af de nära botten liggande. T. davicerum uppgifves ha 

 öfverensstämmande vanor, med undantag däraf, att den ej lämnar något tomrum 

 mellan cellerna. 



F. Smith såg" i juli 1845 en verklig koloni af Trypoxylon i en sandbacke och 

 förvånar sig öfver det stora antalet individer, då denna art eljes är solitär i sina 

 vanor. De sågos hemföra bladlöss som bj^ten. Smith gräfde upp flera celler med 

 deras innehåll af bladlöss, på hvilka stekellarven träffades ätande. I en cell fann 

 han ett ägg, som kläcktes på 4 dagar, hvarefter larven förtärde fodret på 10 dagar. 

 Efter en tid af ytterligare 3 — 4 dagar började han att spinna en half genomskinlig, 

 aflång, i båda ändarna rundad kokong, inom hvilken han förpuppades först i slutet 



1 1742, sid. 269. 





^ 1767, sid. 942. 





ä 1829, sid. 749. 





■' 1837. 





•' 1840. 





" 1847—49, sid. 57. 





K. Sv. Vet. Akad. Haudl. 



Bfiiid +2. 



N:o I. 



