KXJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 42. NIO I. 19 



i. Samma innehåll som i föregående cell. 



j. Innehöll en ichneumonidkokong, ur hvilken nnder höstens lopp stekeln ut- 

 vecklades. Af spindeln funnos blott obetydliga rester kvar. 



k. Denna cell innehöll en ichneumonidkokong af samma art, ur hvilken lika- 

 ledes under höstens lopp stekeln kom fram. Men af spindeln fanns i denna cell större 

 delen kvar, fastän i hoptorkadt skick. Han hade palper och ett af de främsta 

 benen kvar. 



5. Vs sågs på samma plats en Pseudagenia bära en spindel med alla benen i 

 behåll. Han bars vid en af bakhöfterna, med hufvudet nedåt. Stekeln gick därvid 

 ständigt baklänges. Flera gånger lade han spindeln ifrån sig och sprang i förväg för 

 att orientera sig, hvarefter han återvände och fortsatte att bära spindeln. Denna 

 drogs till sist in under ris, kvistar och annat trädaffall, så att stekelns väg ej var 

 möjlig att följa. Det lyckades mig därför ej att upptäcka hålan. Det skulle emel- 

 lertid varit af intresse att få se, om spindelns ben skulle af bitas redan utanför hålan, 

 eller om stekeln först skulle göra ett försök att i ostympadt skick inpassa den i 

 cellen. Spindeln tycktes vara af den storlek, att man kunde vänta sig en stympning 

 af dess ben af utrymmesskäl. (Se vidare n:o 9, 10, 13 och 14). 



6. Vs träffades på samma plats ännu ett Pseudagenia-ho under en sten. Cel- 

 lernas antal var 13. Af dessa voro 2 öppna och ännu tomma, 3 innehöUo större 

 spindlar med afbrutna ben, 6 innehöllo kokonger af Pseudagenia och 2 slutligen para- 

 sitstekelkokonger (ichneumonider). 



7. Sommaren 1906 började enstaka exemplar af stekeln att visa sig på samma 

 plats från 2:dra veckan i juni. Mot månadens slut hade deras antal ökats. De gingo 

 sökande omkring och inträngde i markens håligheter, isynnerhet under stenar. De 

 utsago nu byggnadsplatser, och på somliga ställen sågos de genom gräfning utvidga 

 håligheten under stenen för att bereda utrymme för sina celler. Då en byggnadsplats 

 var funnen, med hvilken steklarna voro belåtna, sågos de, innan de åter lämnade 

 den, göra långvarig orienteringsflykt ett tiotal cm. öfver marken, först i närmaste 

 omgifningar, med nedslag här och där på öfver marken upphöjda föremål, sedan i 

 vidare kretsar, hvarunder de dock förr eller senare åter sväf vade fram öfver boplatsen. 

 Samma metod att i minnet inprägla läget af den funna boplatsen iakttogs hos flera 

 steklar af samma art. 



8. ^Ve öppnades ett Pseudagenia-bo under en sten, där åtminstone 2 honor 

 ofta setts gå in. Cellerna sutto på stenens baksida, d. v. s. på den inåt backen 

 vända vertikala sidan, och deras ställning var mer eller mindre horisontell. De stodo 

 tätt tillsammans utom en, som satt ensam för sig på en annan sida om stenen. De 

 voro i detta fall ej förenade genom de genombrutna lameller af lerkulor, som omtalas 

 under n:o 1, 2 och 3. 



Antalet celler var 22, af hvilka 17 slutna och 5 öppna. Af dessa senare sågo 

 4 ut, som om de varit rester af föregående års genom stekelns framträdande brutna 

 celler. En återigen hade åtminstone blifvit fullständigt reparerad och saknade nu 

 blott locket. 



Alla de .slutna cellerna, utom 2, innehöllo hvar sin spindel. Tio af dessa spind- 



