KITNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 42. N:0 I. 15 



Innanför mynningen voro två af löst liggande träfragment skilda celler anord- 

 nade, hvardera innehållande en på rj^ggen liggande spindel (Thomisid) med stekelns 

 ägg fästadt i ena fallet tvärs öfver och i andra fallet snedt öfver abdomens undersida. 



Äggen kläcktes efter en embryonaltid af omkring 8 dagar. Temperaturen var 

 under tiden ganska låg. Den ena larven dog, och hans spindel gafs åt den andra 

 larven, som dock försmådde den och inskränkte sig till att uppäta sin egen. Larvens 

 ät-tid var omkring 10 dagar, hvarefter en ofullständig, hvit kokong spanns vid glas- 

 rörets vägg. Förpuppningen ägde rum 8 dagar därefter. Ur puppan kläcktes en 

 hane efter ytterligare 15 dagar, d. v. s. 'Vg. Det förefaller sannolikt, att honorna 

 af en vid så sen årstid utvecklad generation öfvervintra, i likhet med hvad jag visat 

 vara fallet med en annan pompilid, Pompilus viaticus. 



2. 'V(i 1906 sågos flera exemplar jagande mellan ris och torra grenar kring 

 en i skogsbrynet stående tallstubbe vid Arkösund i Östergötland. Ett af dem sågs 

 sysselsatt med att stänga ingången till sin håla i tallbarken. Stekeln sprang lifligt 

 omkring och uppsökte barksmulor, barr och annat växtaffall, som tämligen löst in- 

 stoppades. 



Då hålan några timmar därefter undersöktes, befanns dess djup vara 4 cm. 

 Yttre delen till en längd af 1,5 cm. var fylld af mycket glest och groft växtaffall. 

 Därefter vidtog ett omkring 2 mm. tjockt lager af med spindelväf hopfiltade bark- 

 smulor och sandkorn. Därinnanför åter fanns en tät fyllning af fina barksmulor till 

 en längd af omkring 1,5 cm. I cellen fanns en spindel, som bar stekelns ägg hängande 

 vid sidan af abdomens främre del. 



Pseiiflageiiia silbifroiis Dbm. 



Släktet Pseudagenia afviker icke blott från det närstående släktet Agenia, ixtan 

 äfven från alla öfriga pompilidsläkten genom det sätt, på hvilket boen anordnas. 

 Medan alla öfriga pompilider anlägga sina celler i tillfälligt anträffade eller af dem 

 själfva gräfda håligheter, bygga arterna af detta släkte på skyddade ställen verkliga 

 celler af lera. Samma vana återfinnes hos de amerikanska arterna af släktet. Ashmead 

 omtalar' de fingerborgslika cellerna hos 4 arter från Nordamerika, hvilka liksom de 

 europeiska förlägga sina bräckliga byggnader under något skydd för regnet. Ferton''' 

 säger sig i Algier ha sett, utom Pseudagenia pii,nct/mn, en annan närstående art, som 

 byggde alldeles likadana celler. Släktets olika arter tyckas sålunda i vi dt skilda världs- 

 delar använda samma från öfriga pompiliders skarpt afstickande byggnadssätt. Då 

 till denna öfverensstämmelse äfven sälla sig öfverensstämmande vanor i andra afse- 

 enden, som sedermera skola omtalas, nödgas man förlägga uppkomsten af de nämnda 

 för släktet utmärkande vanorna tillbaka till en mycket aflägsen tid. 



Medan af våra europeiska arter P. punctum sedan långt tillbaka och ofta varit 

 föremål för omnämnande, hvarvid särskildt dess cellbyggnad uppmärksammats, är det 



1 1896. 



^ 1891, sid. 10. 



