44 NORDENSKIÖLD. AKKEOLOGISKA UNDERSÖKNINGAR I PERUS OCH BOLIVIAS GRÄNSTRAKTER. 



nötts mest, men har man däremot huggit uppifrån nedåt i jorden eller t. ex. ur- 

 holkat en trädstam, då har det öfre hörnet varit utsatt för den största nötningen. 

 Tafl. 5 fig. 6 afbildar en vacker stenyxa {06. 1. 37) med utsvängd egg. 

 Bredvid denna se vi på tafi. 5 fig. 5 {06. 1. 165) en yxa af kopparlegering. Stenyxan 

 är från Sinadalen, metallyxan från den närliggande Quiacadalen. Öfriga stenyxor, 

 som jag erhållit här, (se t. ex. tafl. 5 fig. 4) {06. 1. 54), hafva ej en dylik utsvängd 

 egg, hvarför det är troligt, att yxan tafl. 5 fig. 6 fått denna form under inflytande 

 af metalltekniken. De utsvängda, spetsiga hörnen skulle ej annars tillkommit, då 

 de måste vara opraktiska, i det att de lätt gå sönder. Då kopparn väl här i dessa 

 aflägsna dalar varit ganska svår att erhålla \ så har nog stenredskapen varit i bruk 

 länge samtidigt med dem af metall. Från början af den nordiska bronsåldern äro 

 stenyxor, som på dylikt sätt efterapat metallyxor, vanliga. 



■^ 



Fig 35. Vi'- <<*''J- !''• -~-t-) 



Hacka med blad af jarii. 



Modern, (thiirliua. 



Fig. 36. Vi- (05. 1. 406.) 



Stenyxa. Modern. 



Huacliiiiairi. 



Af de stenyxor, som jag här samlat, äro 69 af mer eller mindre vittrad diabas, 

 2 a 3 från OUacheadalen af diabastuff och en från San Carlos af kvartsit. De öfriga 

 10 äro ej närmare bestämda, men de flesta af dessa äro troligen äfven af diabas. 

 Som jag nämnt, har jag ej sett diabas anstående här i dalarne, men finnas talrika 

 lösa stenar af denna bergart i flodbäddarne, ditförda från Andernas högsta delar. 

 Dessa stenar, som vattnet format runda och aflånga, hafva naturligtvis bäst lämpat 

 sig för att bearbeta till yxor. 



Steiimortlar. 



Fig. 37a och b har jag afbildat de typer af stenmortlar, man finner här. Sten- 

 mortlarne äro dels af diabas dels af kvartsit. Af ven en del mortelstötar har jag erhållit. 



' Kopparmalmen vid Mojos och San Juan del oro hai' troligen icke brutits i förcolumbisk tid. 



