KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 42 N:0 2. 51 



i öfvergångsområdet mellan urskogarne och fjällen d. v. s. i den formation i hvil- 

 ken Sina är belägen. Stenen ligger på gården till prästens tillfälliga bostad. 



Sten 2. Mycket stor sten, som bildar en trappa, som leder från planen fram- 

 för kyrkan till prästbostället. Stenen är delvis täckt af jord. Den är prydd med 

 en giftorm i hög relief. Densamma är mycket illa medfaren, då den ligger på en 

 plats, där den ständigt blir trampad och nött. 



Sten 3. Tafl. 6 fig. 2. Något ojämnt huggen sten. Den träffades på gården 

 till prästbostället i Sina. Den är af mig förd till »la casa del gobernador». Stenen 

 är prydd med tvenne giftormar i tämligen låg relief. På den öfre äro ref benen eller 

 teckningen utmärkt genom fina tvärstreck, hvilket synes otydligt på fotografien. 



Sten 4. Tafl. 6 fig. 3. Stycke af en större sten, prydd med bakdelen af en 

 orm i hög relief. Stenen förvaras i »la casa del gobernador». Framdelen, som blifvit 

 bortslagen för ej länge sedan, kunde ej påträffas. Den har antagligen användts vid 

 något murningsarbete vid reparering af »la casa del gobernador». Indianerna påstodo, 

 att det var en skallerorm och att de utskurna segmenten skulle beteckna skallrans 

 ringar. Denna förklaring är troligen riktig. 



Som vi se, äro uthuggna ormar på stenarne ganska vanliga. Ormen har ju 

 också på stora delar af Anderna spelat en vigtig roll i ornamentiken. 



Sten 5. Tafl. 6 fig. 1. Detta är den märkligaste af stenarne i vSinadalen. 

 Det är en stor, ojämn stenplatta. Af indianerna beräknad vikt = »doce arrobas» 

 (120 kilo). Den var upprest i muren utanför en indianhydda of vanför kyrkan. Den 

 är nu förd till »la casa del gobernador». Denna sten är prydd med en något skam- 

 filad djurbild i tämligen hög relief, hvilken närmast liknar, af för ändernas östslutt- 

 ningar karakteristiska djur, en jaguar. Vi kunna tydligen se de karakteristiska katt- 

 djurstassarne. Ansiktet ses rätt framifrån. Man kan där åtminstone på originalet 

 urskilja öronen, ögonen och ett stycke af nosen med munnen. 



Sten 6. Detta är en stor sten med ett stiliseradt jaguarhufvud. Stenen bildar 

 bro öfver Sinabäcken. Hvarje mulåsna eller vandrare, som passerar fram där, gifver 

 naturligtvis stenen en eller flera sparkar, hvarför jaguarhufvudet snart kommer att 

 vara fullkomligt utplånadt. 



Sten 7. Tafl. 6 fig. 4. Denna, som består af en stor, ojämn stenplatta, på- 

 träffades alldeles bredvid n:r 5, hvarest den blifvit kvarlämnad. Stenen är prydd 

 med en fisk, sedd rätt uppifrån. Den är uthuggen i ganska låg relief. På grund 

 af fiskens breda f ramdel antar jag, att den föreställer en siluroid. Sådana äro också 

 allmänna här i alla större floder. 



Jag har icke tagit hem något prof af de bergarter, i h vilka stenarne i Sina- 

 dalen äro uthuggna, men äro de antagligen af skiffer, hvilket ju är jämförelsevis 

 lättarbetadt. 



Min plan var att taga med mig hem till Sverige stenarne 2 och 5 och har jag 

 till och med utbetalat penningar för att transportera dem öfver fjällpasset och hög- 

 slätten till Lago Titicaca, hvarifrån de skulle föras med ångbåt till Puno. Indianerna 

 vägrade dock föra dem, antagligen af samma orsak som de ej gärna gräfva ut 



