10 PETER OLSSON, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS HELMINTHFAUNA. 



laimus) ej kan bestämmas. Båda testes syntes mig treflikade med rundade flikar, midtelfliken riktad bakåt. 

 Äeffulekörtlarne nå ända fram till munskålen. 



Subgen. DICROCOELIUM Duj. 

 a) Testes ante vel inter gyros oviductus siti. 



a) Corpus inerrae. 



2. Distoma deliciOSUm n. sp. Teres fusiforme apicibus obtusis. Os terminale orbioulare. Pharynx 

 minuta, ori contigua. Acetabulum ore duplo minus, superum, non prominens, apertura circulari. Glandula3 vi- 

 telligense aggregatte, perpaucse, nigrofuscfe, ad acetabulum sitse. Testes duo, obliqne positi. Aperturai geuitales 

 in collo posteriore. Vas excretorium medianum, a qiio väsa duo lateralia antice dilatata usque ad pharyngem 

 porreeta. Longit. 3 mm. (fig. 16 — 18). 



Hab. *Larus argentatus: in vesica fellea avis ad Storsjön .Jeratlandife captae Martio 1875 quattuor speci- 

 mina legi. 



Species Dist. delicatulo Eud., in vesica fellea Anatis sponsae olim semel sed copiose reperto, affinis, cor- 

 pore autem terete diversa. 



Color animalis pellucidi semper teretis viridescens, postice ob ovula cerinus, media pars raaculis duabus 

 nigris ob glandulas vitelligenas insignis. Crassities maxima paullo ante acetabulum vel ad boc, longitudine triplo 

 minor. Apertura oris ventralis. Acetabulum paullo supernm, diametro 0,28 mm.; diameter oris 0,48 mm. 



Pharynx oblongo-elliptica, minuta, iramediate pone os. Oesophagus satis longus, tenuis. Crura intestini 

 materia fusca et globulis pellucidis repleta, saltem ad testes decurrentia. 



Testes duo magni, elliptici, inter gyros oviductus paullo pone acetabulum. Vesicula seminalis interiör 

 minus distincte- visa, exteriör globosa prope marginem anteriorem acetabidi cum bursa penis. Cirrus ad marginem 

 anteriorem acetabuli magis dextrorsum exsertus, formam coni brevis prfebeus. 



Ovarium globosum juxta vel paullo pone acetabulum, maguitudine Itoc subaequans. Oviductus longus 

 gyris numerosis praesertira pone testes. Gyri primi in collo posteriore. Deinde descendit nterus juxta acetabulum 

 et mediis gyris partem pone testes sitam farcit; tandem juxta acetabulum ascendit in vaginam transiens. In ovi- 

 ductu lato ovula plura lutea, alia aliis juxtaposita. Ostium vaginm jux;ta aperturam masculam. Ovtda in ovidnctu 

 superiore parca, vitello et spermate intermixta, in vagina matura, colore aureo insignia, longit. 0,026 mm., låtit. 

 0,017. Glandidm viielligence nigrofnscae fere lobatse, dorso propiores. Utrinque sex glandulas numeravi. Dnctus 

 transversus vitalliferus et pone eum vesicula parva subglobosa (vesicula seminalis interiör? Schalendriise?), ductu 

 tenni cum ovario juncta. 



Vesicula caudalis non visa. Earai laterales coeci, materia fusca plerumque impleti, apices eorum magis 

 dorsales et dilatati. 



Till denna afdelning af subgenus Dicrocoelium hör äfven, såsom jag finner af Dujardin (Helm. p. 393), 

 Distoma clathratum Deslongch., likaledes funnen i en fogels gallblåsa. ' 



/¥) Corpus armatum. 



3. Distoma cylindraceum Zedee. 



Synon. adde: v. Linstow Uber den Bau und die Entwicklung etc. in Arch. f. mikr. Anat. XXXVI (1890), 

 173 Tab. VII, VIII. 



Hab. adde: Råna temporaria (oxyrhina et platyrhina) in pnlmonibus Junio, Julio, Septetnbri, in Jemt- 

 landia frequenter. 



De minsta exemplar jag funnit äro mellan 5 och 6 mm., de flesta äro större (jag har uppgifvit storleken 

 till 9 mm., icke 4 rara. såsom v. Linstow uppgifver). .Jag har funnit ända till 11 individ i en groda och 7 i 

 en och samma lunga. Ett individ hade i tarmskänklarne en ljusröd vätska, säkerligen blod frän värddjuret. 

 Acetabulum är något mindre än munsugskålen, hvilket jag kanske mindre riktigt uttryckt med: acetabulum magni- 

 tudine os subaequans. 



Enligt v. LiNSTOWS undersökningar kommer det cilieklädda embryot, som utvecklar sig nr ett ägg, in i 

 Lymncea ovata, förvandlar sig der till en groddsäck (amma), hvilken i sitt inre uppammar talrika ceroarier. Cer- 

 carierna borra sig ut, simma omkring i vattnet och komma förmodligen likaledes genom aktiv vandring in i en 

 skalbagge (Ilybius), der de incystera sig. När grodan förtär skalbaggen, upplösas cysterna i grodans mage, lar- 

 verna blifva fria och vandra från magen genom matstrupen ocli luftstrupen in i lungorna, der de vidare utveckla 

 sig till könsdjur. 



Se mina Bidrag etc. i K. Vet. Ak. Handl. XIV N:o 1, s. 24. 



