12 PETEE OLSSON, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS HELMINTHFAUNA. 



d. Trem. Apoblema in Bih. t. K. Vet. Ak. Handl. XV, afd. IV, N:o 6, fig. 17; F. S. Monticelli Osservazioni 

 iiitorno ad aloune forme del gen. Apoblema in Atti d. Ac. d. se. di Torino XXVI (1891), 9 — 15 c. fig. 



Hab. adde: Salmo salar in ventrioulo, in sinn Bottnico ad Sundsvall copiose, Julio. 



De sist nämnda båda författarne hafva hvardera lämnat en synopsis af arterna inom Apoblema. Monti- 

 CELLI har derjämte lemnat en utförlig och upplysande historik öfver dem. Han har tillika varit i tillfälle att 

 studera typexemplaren för IIudolphis Dist. ocreatura, Dist. ventricosum och Wageners Dist. ventricosum och 

 kommit till annat resultat än Wageneu. Denne, som på sin tid företog en liknande undersökning, kom tiU det . 

 resultat, att Rudolphis D. appendiculatum, crenatum, ocreatum och ventricosum allesamman utgöra en art, och på 

 grund häraf upptog jag de tre sistnämnda ibland synonymerna till Dist. appendiculatum Eud. Monticelli der- 

 emot finner 1) att D. ocreatum Edd. och D. ventricosum RuD. äro till arten skilda från D. appendiculatum Rud., 

 men 2) att de båda förstnämnda bilda blott en art, som bör kaUas Dist. (Apoblema) ocreatum RuD.; 3) att D. 

 ocreatum Molin bör anses som synonym till D. ocreatum Rud., men icke tiU den art, jag beskrifvit under namnet 

 D. ocreatum, hvilken deremot skulle höra till D. appendiculatum RuD. ; 4) att D. ventricosum Wa.genee, är syno- 

 nym till D. appendiculatum Eud. 



Monticelli har funnit, att D. appendiculatum såsom ung lefver i en copepod, Pseudocalaniis elongatus. 



Beträffande D. ocreatum Molin finner jag nu, sedan jag varit i tillfälle se Molins figur (i Denkschr. k. 

 Akad. Wien XIX, tab. III: 7), att den af mig under detta namn beskrifna arten ej kan vara identisk med Molins, 

 deremot anser jag det ännu ej fullt afgjordt, att den tillhör D. appendiculatum Ruu., från hvilken den synes skilja 

 sig genom genitalöppningens läge ned på halsen och genom äggulekörtlarnes form. 



Subgen. CROSSODERA Duj. 

 9. Distoma laureatum Zed. 



Hab. adde: Thymallus vulgaris in intestino et append. pylor. in lacubus Storsjön, SäUsjön, Ockesjön et 

 in fluminibus ad Asarne (Ljungan), Undersåker, Mörsil, Lit (Indalselfven) Jemtlandise, Majo, Junio, Julio; IJore- 

 gonus lavaretus in intest. in lacubus Storsjön, Nälden, Ockesjön, Junio, Julio; Salmo Trutta (fario) in intestino 

 recto et unioum in ventrioulo in lacubus Hålen. Storsjön, Sällsjön et in fluminibus Damman et Indalselfven, Junio, 

 Julio, Augusto, frequenter. 



Anm. Hos Cottus poecilopus från Storsjön fann jag i Juli 188G i tarmkanalen två individ af en ljus, 

 något platt Distoma, som sedan gått förlorad. Från denna fisk är ingen Distoma känd. 



13. Gen. GASTEROSTOMA v. Siebold. 



1. Gasterostoma fimbriatuin Sieb. statu agamo: Corpns teres clavatum, retrorsum attenuatum, sub 

 quiete cylindricum. Acetabulum anticum terminale, apertura circulari. Intestinum sacciforme breve. Trunous 

 excretorius medianus coecus, extremitate antioa ampliore ante intestinum, foramine caudali terminatus. Longit. 

 0,7 mm. (fig. 19). 



Status agamus: Distoma campanula (Cyprini Idi) Dujaedin Helm. 435. 



Status adultus: Gasterostomum fimbriatum Diesing in Sitz. ber. k. k. Akad. XXXII: 361, XXXV: 436; 

 Molin ibid. XXXVII, 4 (sep.), tab. II: 1. 



Hab. *Abramis alburnus ad branchias: 24 specimina in 5 inter 15 pisces examinatos in lacu Långtjärn 

 ad Grimnäs Jemtlandiae Augusto 1876 legi. 



Djuret ser ut som en liten hvit igel, men dess rörelser äro olika igelns, ty det är endast den acetabulum 

 bärande ändan, som sträcker på sig. Jag fann det alltid fritt, icke i cyst. Taggar har jag ej sett, dock har jag 

 ej betraktat djuret under någon starkare förstoring. Af generationsorganer synes intet spår. Excretionsorganet är 

 fullt af små klotrunda kroppar. Afven den korta tarmen hade hvitt innehåll. Inga fimbriae syntes på acetabulum. 



Van Beneden ' har funnit en könlös Gasterostoma gracilescens i cyster på gälarne af Lophius pisoatorius. 



Fam. MONOSTOMEA Montic. 

 14. Gen. NOTOCOTYLE Diesing. 

 Genus a Monostomate verrucis numerosis distinctum. 



1. NotOCOtyle VerrUCOSa (Zeder) Oblongum depressum. Os subterminale orbiculare. Oesophagus 

 brevis. Tractus intestinalis bicruris, cruribus usque fere ad caudam porrectis. Testes duo juxtapositi prope caudam. 



' Van Beneuen, Poissons des cötes de Belgique tab. III: 16. 



