16 PETER OLSSON, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS HELMINTHFAUNA. 



Emedan artnamnet solidus endast gäller den hos fiskar förekommande outvecklade formen (den hos foglar 

 förekommande kallade Eudolphi B. nodosus), har jag användt Creplins namn, som omfattar arten i dess olika 

 utvecklingsformer. 



Vid Bönan nära Gefle undersökte jag i Juli och Augusti 1877 37 ex. af Gasterosteus pungitius och G. 

 aculeatus utan att finna någon Schistocephalus. De voro tagna i Bottniska viken. Af 9 ex. Gasterosteus pungitius 

 från Storsjön hyste 3 denna parasit. 



Strobilan var baktill rundad och hade under hvila största bredden framom midten. Lederna äro korta och 

 breda, caudalleden något längre. Ett af exemplaren från Cottus var Ö5 mm. långt, 9,. "i mm. bredt; det kunde 

 utsträcka främsta segmentet (hufvudet) till en triangel. 



19. Gen. BOTHBIOCEPHALUS RnnoLPHi. 



a) bothriis marginalibus. 



1. BothrioceplialUS fiSSicepS Creplin. Caput elliptico-oblongum, bothriis marginalibus augustis. 

 Collum breve. Articuli medii multo breviores quam lati, låtit, maxima 5 mm., ultimi angustiores subquadrati. 

 Aperturae masculse submarginales, secundfe. 



Bothriocephalus fissiceps Dujardin Helm. 613; Diesing Syst. Helm. I, 587; id. in Sitz. ber. k. k. Ak. 

 XLVIII, 236. 



Hab. *Sula bassana in intestinis Majo 1867, Lundfe. 



Hufvudets längd något öfver 1 mm.; det är ungefär dubbelt så långt som bredt. Bothria ha form af 

 smala fåror. Halsen, såvidt den saknar segmentering, är ungefär lika lång som hufvudet. Lederna i strobilans 

 raidt ha skarpa bakhörn och äro väl 10 gånger så breda som långa (bredden 5 mm.). De visa på hvarje seg- 

 ment i midten ovarium (uterus) men icke på alla någon penis, jag räknade intill 4 och 6 i rad, som saknade 

 sådan. Jag säg utefter ena margen och på samma sida (buksidan) 4 korta cirri utskjuta med 4 å 6 leders mellan- 

 rum, men utefter andra margen på samma sträcka syntes ingen cirrus eller cirrussäck. Deraf vill jag sluta, att 

 aperturEB masoulae äro secundae och unilaterales, ehuru slutsatsen icke är fullt säker. Egendomligt är, att penis 

 alltid ses utskjuta något innanför margen, nämligen '/g af djurets bredd från margo. Bursa penis når nästan till 

 ovariet och upptager '/^ af bredden; hanliga organerna ligga i främre delen af segmentet. De bakre leden, som 

 äro rectangulära med större längd än bredd, hafva i följd af der befintliga ägg en aflång, läugsställd, mörkbrun 

 fläck, som stundom är förgrenad. På de mellersta leden är denna fläck betydligt mindre och tvärställd. 



Hos Sula bassana fann jag utom några kedjor af proglottider två strobilor med hufviid, men de voro döda. 

 De öfverensstämiTia i det hela med Du.tardins ech Diesings beskrifning af B. fissiceps från Sterna hii-nndo, hvilken 

 parasit icke förut blifvit återfunnen. Jag har dock ej sett någon »margo posticus tumidulus». 



b) bothriis dorso-ventralibus. 



2. Bothriocephalus punctatUS Eud. (Vide descriptionem meam in Act. Univ. Lund. IIT (1867), 

 55; IV (1868), 11). 



Syn. adde: Dibothvium punctatum JjINTON Notes on Entozoa of marine fishes of New England II, 

 Washington 1890, 731. 



Hab. adde: Cottiis bubalis in intestinis Julio, Cottus scorpius in intestino superiore Augusto, Rhombus 

 Icevis ibidem Septembri: in mari Bahusias ad Grafverna et Näset. 



3. Bothriocephalus Claviceps Rud. Caput oblongum, obtusnm, subtetragonum, bothriis lateralibus 

 (= dorsoventralibus). Collum nullum. Articuli supremi angusti, deinde breviores quam lati, ultimi subquadrati. 

 Aperturae genitales medianae ventrales, mascula ante femineara. Longit 200 mm., låtit. 2 ram. (fig. 21). 



Tfienia claviceps Goeze Naturg. 414 Tab. XXXIII: 6 — 8. 



Rhytelminthus anguillse Zeder Nachtr, 215. 



Bothriocephalus claviceps Eudolphi Ent. hist. III: 37, Synops. 136 et 472; Leuckart ZooI. Bruchst. I, 

 49 Tab. II: 28; Dujardin Helm. 618; Olsson in Act. Univ. Lund. III (1867), 56. 



Dibothrium claviceps Diesing Syst. Helm. I, 589; id. in Sitz. ber. k. k. Ak. XLVIII, 241; Molin in 

 Sitzungsb. k. k. Ak. XXKVIII, 8. 



Hab. adde : Marmna angnilla in intest. superiore Julio ad Hörja Scanise borealis, Julio et Augusto in 

 lacubus Hålen et Refsundsjön Jemtlandiae, Julio et Augusto in sinn Bottnico ad Bönan Gestricise: in 10 inter 71 

 Murfenas dissectas, sed nuuiquam in Norvegia neque in mari Bahusise hunc vermem legi. 



Denna parasit förekommer icke ymnigt; jag har aldrig funnit mer än två strobilor hos samma värd. 

 RuDOLPHi uppgifver felaktigt bothria marginalia, äfvenså Diesing efter Molin aperturoe genitalium marginales, ty 

 de äro såsom fig. 21 visar ventrala: redan Dujardin upplyser, att en genitalöppning är ventral. Hos denna art 

 framträder mycket tydligt och allmänt en förökning af lederna genom tvärdelning; man finner nästan hvarje led 



