KONGL. SV. VET. AKADKMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 12. 17 



genom en svagt framträdande tvärlinie deladt i två lika led, hvartdera med lianliga och honliga organ, om moder- 

 ledet haft sådana. Afven de könlösa leden visa samma förökningssätt. Ledens matrix tyckes icke hysa så särdeles 

 många ägg: de bilda små aflånga, läugsställda, mörkare fläckar vid medellinien. Hvarje led har en rund genital- 

 öppning baktill i medellinien, och framför denna likaledes i medellinien en utskjutande penis. I ledets sidodelar 

 synas en mängd temligen mörka små körtlar (äggulekörtlar?) samt sidokärl. Hufvudet är under hvila kort och 

 trubbigt, under rörelse dereraot framåt pyramidlikt tillspetsadt med två aflånga bothria. 



4. Bothrioceplialus proboscideus Rud. (Vid. Act. Un. Lund. III, 53). 



Hab. adde: Salmo salar in appendicibus pylor. copiose Augusto in mari ad Näset Bahusipe: Salmo truita 

 ibidem copiose, Aprili, Jutiio, Julio, Augusto, Novembri, in lacubus Storsjön, Hålen, Eefsundssjöii, Sällsjön, Ooke- 

 sjöu Jemtlandiae; Coregonus lavaretus in intestinis, Junio, Julio, in lacubus Storsjön et Nälden strobilie et scoleces 

 parce; Lota vulgaris in intestinis juuiores et adulti, Junio, Julio, Storsjön Jemtlandite. 



Hos Lota fanns denna art blott två gånger, näml. 13 yngre och äldre strobilor i tarmen samt en oledad 

 scolex i ventrikeln. De unga strobilre hade ännu qvar det runda caudalstycket och plägade stjelpa in hufvudet. 

 Att de höra hit är sannolikt af hufvudets form, af de djupa dorsoventrala med bakkanten framskjutande bothria 

 och frånvaron af hals. Längden af dessa individ 2 till 15 mm. 



Hos en Salmo salar från Sundsvall, undersökt den 4 Juli, fann jag i hela tarmen bakom append. pylor. 

 en otalig mängd scoleces af B. proboscideus eller B. suecicus Lönnb. De minsta voro knappt 1 mm. långa, 

 men visade redan hufvud och ett par leder samt sögo sig fast i slemhinnan. I sjelfva app. pyl. funnos talrika 

 strobilor, både utväxta och yngre, som liknade B. proboscideus, men då jag ej sett gonerationsorganerna, är jag 

 oviss, om de böra föras hit eller till B. suecicus. 



5 (?). Bothrioceplialus infundibuliformis Rud. Caput oblongum subtmucatum, bothriis subo- 

 vatis lateralibus (dorsoventralibus). Collura breve. Articuli primi et medii brevissimi. ultirai subquadrati, omnes 

 subcuneati. Strobila vix sulcata. Aperturre genitaliura ventrales. Longit. ad 200 mm., låtit. 2,5 mm. 



Bothriocephalus infundibuliformis Rubolphi Ent. hist. III: 46; id. Synops. 137 et 473; Leuck.irt Zool. 

 Bruchst. I, 42 Tab. I, 18—19; Dujaedin Helm. G16. 



Dibothrium infundibuliforrae Diesing Syst. Helm. I, 590; id. in Sitz. ber. d. k. k. Akad. XL VIII, 242. 



Hab. Salmo alpinus in append. pylor. et in intest. superiore, Februario, Junio, Julio, Octobri, Decerabri, 

 in lacubus Näckten, Storsjön, Locknesjön copiose; '*Thyinallus vulgaris in ventriculo et intestinis, Julio, in Stor- 

 sjön Jeratlandiae; *Osmerus eperlanus in intestino, Julio, in sinu Bottnico ad Bönan Gestriciae. 



Ar nära beslägtad med föregående och båda förenas af Zschokke (Reoherches s. 1. vers parasites (1884), 

 173) till en art. Jag vill icke bestämdt yttra mig om arträtten, helst då jag saknar Zschokkes arbete, men mig 

 hafva de i allmänhet förekommit så olika, att de kunna åtskiljas. Afven uttalar sig Y. S. Leuckart bestämdt för, 

 att båda äro skilda arter. 



Hufvudet antager liksom hos föregående art ganska olika former, dock synas suggroparne här vara kortare. 

 En verklig hals förefinnes, ungefär så läng som de tre främsta leden tillhopa, men något kortare än hufvudet. 

 Lederna äro som hos föregående, dock har jag sällan och blott på mellersta delen sett spår till den längsfåra, 

 som är så tydlig hos föregående form. Tvärdelning förekommer här såsom ofta hos detta slägte. En stor stro- 

 bila från Salmo alpinus, 200 mm. lång, börjar att visa testes 95 mm. bakom hufvudet, omkring 20 mm. längre 

 bakåt börjar ägghållaren synas, och 157 mm. från hufvudet börjar ett åt sidan riktadt organ framträda. De eftersta 

 leden äro såsom vanligt hos fullständiga strobilor af denna art något längre och smalare och visa inuti inga andra 

 organ än en grenig ägghållare i ledets främre hälft. Sista ledet är triangulärt, dock med rundad spets. Tydligt 

 synes, att nya led här och der inkilats; de äro korta och ej så långt utvecklade. På andra strobilor från samma 

 värd såg jag nära främre kanten på en af de sista proglottiderua i medellinien på dess ventralyta hanliga genital- 

 öppniagen och 1 dess närhet åtskilliga klotrunda kroppar, samt i medellinien nära bakre kanten af samma pro- 

 glottid en annan öppning, den honliga. Ägghållaren (matrix), som var symmetriskt förgrenad, upptog större delen 

 af proglottiden. 



I Juni träft^ades hos Salmo alpinus äfven talrika mycket unga strobilor af denna art tillsaramans med 

 utvuxna. 



Hos Osraerus fann jag blott en strobila, 50 mm. lång utan generationsorganer och med caudalled. Den 

 är för ung för att kunna med säkerhet bestämmas, men visar stor likhet med B. infundibuliformis. 



6. BotlirioceplialllS rugOSUS Rud. (Vide descr. in Act. Univ. Lund. III: 53, IV: 10). 



Ad. synonym, adde: Abothrium gadi Van Beneden Les Poissons des cötes de Belg. Tab. V, 14; Abo- 

 thrium rugosum Lönnberg in Bih. K. Vet. Ak. Handl. XIV, N:o 9, 38; Dibothrium rugosum Linton Notes ou 

 Entozoa of marine fishes of New England, Part II, Washington 1890, 750. 



Plab. adde: Gadus ceglefinus et Gadus Pollachius Julio, Augusto, in append. pylor., in mari Bahusia; ad 

 Grafverna et Näset. 



7. Bothrioceplialus Motellse n. sp. (strobila nondum adulta). Caput oblongum, apice rotundato, 

 bothriis lateralibus. CoUum nullum. Articuli primi quadrati margine postico pauUo prominente, subsequentes 

 quadrati di^äsione secundaria insigniti, cauda rotundata. Organa genitalia nondum evoluta. Longit. 25 mm. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 25. N:o 12. 3 



