KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 12. 21 



beskrifna i Act. Univ. Lund. IV, 9). En larv från Coregonus albula, som jag uppmätte, hade en cauda af minst 

 120 ram., den främre kroppen var omkring 60 mm. Främre delen af cauda är nägot tjockare, men snart far 

 den sin normala oföränderliga tjocklek, som är omkring '/j mm., då främre kroppens är 1 ram. Då cauda lades 

 i vatten, färgades detta himmelsblått eller såsom blåmjölk. Flera gånger har jag uttagit dessa larver omedelbart 

 ur köttet, ofta hoprullade; de syntes hafva legat i aflånga, med mörkt pigment öfverdragna säckar, som de öppnat 

 för att vandra i köttet. Jag har funnit dylika jämförelsevis smala säckar af ända till 25 mm. längd, raen blott 

 3 mm. tjocklek (hos C. lavaretus), innehållande en Trirenophoruslarv. En mycket ung Trifenophorus, dock med 

 hakar, hade baktill ett litet äggformigt bihang. Hakar saknades aldrig, men hos somliga hade de ännu ej fram- 

 trädt till ytan utan skimrade otydligt igenom. Sådana exemplar (de voro tagna direkte i köttet) hade framändan 

 tydligt rödfärgad. Hufvudet är i genomskärning rektangulärt, vidare än kroppen och har tydliga bothria. Fram- 

 ändan är svagt konvex. Hakarnes spetsar äro riktade rätt utåt eller något bakåt, gula eller nästan svarta; deras 

 horizontala del är mycket gröfre än hos T. nodulosus, livilket gifvit anledning till namnet. 



Sedan larven genom en passiv vandring kommit i magen och tarmen af Esox lucius, tilltager han i tjocklek 

 och börjar snart visa spår till leder. Längden är nn ej betydlig, ej mer än 35 mm., kroppen är något plattad, 

 bakre ändan något urnupen, den förut befintliga smala cauda tyckes hafva affallit. Hufvudet har samma form som 

 hos larven, men dess upphöjda bakkant framträder ännu mera. Det liknar närmast en stympad pyramid med 

 rektangulär bas, om man tänker sig i synnerhet två af pyramidens sidor, de som hafva bothria, starkt konkava. 

 Äldre strobilor hafva tydliga leder, bredare kropp och visa spår till generationsorganer. Lederna äro korta och 

 breda raen tillika tjocka, så att man af de inre organen ser endast en brun tvärställd fläck på hvarje led i 

 medianlinien, helst nära ledens bakre gräns. I raidten af denna fläok, som lär utvisa ägghällaren, finner man på 

 ventralsidan en öppning (troligtvis apertura uteri). Alla öppningarne finnas på ena ytan, alltså icke så som hos 

 Cyatbocephalus, der de, enligt livad jag fnnnit, finnas än på ena än på andra ytan. 



Två gånger har jag hos samma gädda funnit exemplar af båda arterna Tripenophorus. E. LÖNNberg har 

 i anförda arbetet beskrifvit en T. anguillse, som också har ventrala genitalöppnirgar, men som till det yttre skall 

 nästan alldeles fullständigt likna T. nodulosus, kanske äro dock dess häftapparater något svagare, hvarföre det ej 

 kan vara samma art, som den här i fråga varande. 



Fam. DIPHYLLIDEA van Beneden. 



21. Gen. ECHINOBOTHRIUM van Beneden. 



1. Echinobothrium typus v. Ben. (Vide Act. Univ. Lund. Ill, 52). 



Syn. adde: Van Beneden Les poissons de cötes de Belgique (1870), 18; Lönnberg Bidrag in Bih. K. V. 

 Ak. Handl. XIV; 4, N:o 9, 31; Monticelli Elencho d. elminti in Bull. scient. d. Fr. et de la Belg. XXII 

 (1890), 430. 



Hab. adde: Baja clavata in intestino. Julio 1868 in mari Bahusioe ad Grafverna specimina 15 legi. 



Samma individ af Eaja hyste tillika 14 individer af Echeneibothrium variabile. Echinobothrium fanns 

 endast 1 tarmens öfversta vindling. Magen var fylld af en Portunus samt några Gammarus locusta. Värddjuret 

 var en helt liten Raja clavata med ännu ofullständiga taggar, och såsom Van Beneden och Monticelli loc. cit. 

 upplysa, lefva unga rockor hnfvudsakligen af små crustaceer. Van Beneden har funnit Echinobothrium enoysterad 

 i Gammarus loeusta, och helt säkert hade parasiten äfven hos den rocka jag undersökte kommit från samma 

 orustaeé. Den Eaja clavata, hos hvilken jag vid Warberg förut funnit Echinobothiium, hade i magen likaledes en 

 Portunus-art. 



Strobilan förlorar ytterst lätt sina eftersta proglottider. Dessa äro alldeles fyllda raed ägtr, som svartnat. 

 Aggen sakna bihang. Antalet leder var omkring 12. Halsens taggar voro väl utvecklade. 



Fara. TETEAPHYLLIDEA van Beneden. 

 1. Subfam. PHYLLOBOTHRIDA v. Ben. 



22. Gen. TETRABOTHRIUM (RuD.) 



1. Tetrabothrium norvegicum Olsson in Act. Univ. Lund. IV, 3. 



Syn. Tetrabothrium norvegioura Lönnberg Helminthol. Beobacht. in Bih. K. Vet. Ak. H. XVI, afd. 4, 

 N:o 5 (1890), 21. 



Hab. adde: Spinax niger in intestino, Julio, Augusto 1868, in mari Skagerrack: in oranibus Spinacibus 

 dissectis repertura est, in uno 25 strobilfe; in decera piscibus 93 strobilas ibi coUegi. 



