KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 12. 33 



De gula c}'stenias diameter var ungefär V4 ™m- Ytterst bestodo de af ett tjockt, härdt skal, utvändigt 

 bärande talrika, temligen höga, trubbiga vårtor (höjden l' ^ gånger bredden). Inuti visar sig vid påfallande ljus 

 eu mera mörkgul, aflång kropp, larv till en Echiuorhynchus. Den är redan begränsad af en tunn hud. — A. 

 Villot' har fuunit, att denna parasit såsom larv lefver i en insekt, Sialis niijer. 



5. EoMnorliyilCllUS PumiliO Ute. (?) Proboscis medio incrassata, subglobosa (uncinorum seriebus 

 transversis 4 — 6). Gollum nullum. Corpus cylindricum. Lougit. 5 mm. 



E. Pumilio Eudolphi Synops. 66 et 314; Westkumb Acanth. 12; Dujaedin Helra. 541; Diesing Syst. 

 Helra. II, 26. Bevis. d. Rhyng. 743. 



Hab. Merluocius vulgaris in intestinis speeimen unum, Augusto 1866 in mari Kattegatt. 



Med full säkerhet kan jag icke bestämma den funna parasiten, då han så hastigt instjelpte snabeln, att jag 

 ej kunde räkna hakarna. Emellertid öfverensstämmer snabelns form och äfven kroppens med E. Pumilio, som i 

 Wien en gång blifvit funnen hos Merluccius. Färgen var hvit. 



6. EchinorhyncllUS pacliySOmUS Creplin. Proboscis cylindrica vel leviter clavata, unoinuloriim 

 seriebus transversis 6 — 8. CoUum snbnullum. Corpus antice percrassum, retrorsum attenuatum. Longit. 7 mm., 

 crassit. max. 2 mm. 



E. inflatus Rudolphi Ent. hist. II, 270. 



E. fusiformis Eudolphi Synops. 67 partim. 



E. pachysomus Dujaedin Hidm. 539; Diesing Syst. Helm. II, 41. 



Hab. *(Joregoiius lavaretus in intestinis; 16 specimina Julio 1877 in sinu Bottnieo ad Eggegrund extra 

 Gestriciam in tribus inter quattuor Coregonos ibi captos reperi; * Zoarcceits viviparus in intestinis speeimen unum, 

 Jiilio in sinu Bottnieo ad Bönan Gestricife. 



Parasiten är förut tagen hos Salmo Salar af Mijller, Eudolphi och Creplin. Alla exemplar jag funnit 

 hos Coregonus voro antingen citrongula eller mörkt orangegula, det hos Zoarcaeus var hvitt. Sist nämnda individ 

 var 4 mm. långt 1 mm. tjockt och hade klubblik snabel, väpnad med 7 tvärrader och 10 längsrader hakar, hade 

 alltså 70 hakar. Snabelslidan är lång. Exemplaren från Coregonus hafva 8 tvärrader och 12 längsrader hakar, 

 af hvilka de nedre äro mindre. På två individ synes en ytterst kort hals. Snabeln är dels cylindrisk, dels något 

 tjockare mot spetsen. Kroppen är vanligen tjockast framtill, men är snabeln fullt utskjuten, så finner man, att 

 kroppen framtill har en kort afsmalnande del. Kroppen har flera ringformiga tvärveck, hvilka dock, såsom ofta 

 hos arter af detta slägte, i det närmaste utplånas, om djuret någon tid får ligga i vatten. lure organer har jag 

 ej kunnat se. 



7. EcllillorhyilcllUS glObulOSUS Eud. Proboscis subcylindrica, nnciuorum seriebus transversis 

 10 — 12. Collum conicum, proboscide longius. Corpus elongatum, rectum, utrinqne attenuatum. Longit. 9 20 

 mm., ef 10 mm. (fig. 60, 61). 



E. globulosus Eudolphi Ent. hist. II, 259; Dujardin Helm. 532; Diesing Syst. Helm. II, 28. 



Hab. Murana angidlla in intest. copiose Octobri in mari Baltico extra oram orieutalera Sciinine; Julio 

 in flumine quodam Scanife borealis; Acerina vulgaris in intestino recto speeimen uuicum, Julio, in sinu Bottnieo 

 ad Bönan Gestriciae. 



Snabeln hos denna art beskrifves af Eudolphi och andra författare såsom ovalis eller subcylindrica; jag har alltid 

 funnit den variera mellan cylindrisk, aflång och klubblik, men aldrig funnit den tjockare mot basen. Halsen är 

 deremot alltid tjockare mot basen. Kroppen är temligen jämntjock, dock något tjockare nära främre ändan; tjock- 

 leken är 1,75 eller högst 2 mm. Lemniskerna äro nästan aflånga och af halsens längd. Hannen har tvä testes 

 och flera päronformiga vesiculfe spermatiose, såsom fig. 60 visar. Fig. 61 visar bakre delen af samma individ 

 med utstjelpt, klocklikt copulationsorgan (bursa maris). 



8. EcllillorliyilCllUS eperlani Eud. p. p. Proboscis cylindrica, uncinorum seriebus transversis 14, 

 longitudinalibus 12 armata. Collum nullura. Corpus inerme, teres, rectum, utrinqne retrorsum magis attenuatum. 

 Longit. 7,5 mm., crassit. max. 1,5 mm. (fig. 62, 63). 



Inter species dubias: Echinorh. eperlani p. p. Eudolphi Ent. hist. II, 313 (solum Martini forma major 

 in intestino), Synops. 80; Westrumb Acanth. 42; Diesing Syst. Helm. II, 58. 



Hab. Osmerus eperlanus in intestino recto, specimina 9 in 5 inter 20 Osmeros dissectos, Julio, Augusto 

 1877, in sinu Bottnieo ad Bönan Gestriciae. 



Color plerunique citreus, interdum albus. Uncini longiores graciles. Longitudo proboscidis cylindrici 1 

 rara. Reeeptaculum proboscidis plus duplo longius. Lemnisci oblongi, aurantiaci, receptaculo breviores. Quum 

 proboscis exserta est, crassities corporis maxima est ad quintam partem pone proboscidem. Crassities corporis 

 retrorsum aequabiliter decresoit. Crassities prope apicem caudalem 0,6 mm. Cauda obtusa, interdum eraarginata. 

 Organa interna obscure videntur. 



Denna parasit är funnen i tarmen hos nors af Martin och omtalad i Vetensk. Akad. Nya Handlingar 

 1780, 44, men sedan ej återfunnen. Parasiten har alltsedan blifvit omnämnd ibland species dubi.e under namnet 



' A. ViLLOT, in Zool. Anzeiger VIII (1885), 19. 

 K. Sv. Vet. .\kid. Handl. Band 25. N:o 12. 



