6 ' HENR. MUNTHE, DEN SVENSKA HYDEOGEAFISKA EXPEDITIONEN AR 1877, III. 



Diatomaceerna af prof. P. T. Cleve i Upsala, 



Krustaceerna » » W. Lilljeborg » » 



Rhizopoderna » dr. Axel Goés » Kisa, 



Smärre växtlemningar » prof. F. R. Kjellman » Upsala. 



Den kemiska tmd er sökning en har utförts i Upsala dels af filos. kand. fröken Astrid 

 Cleve och herr Aksel LAESSONf å kemiska institutionen, dels af filos. lic. Robert 

 Mauzelius å den geologiska institutionen. 



Bland de 39 profven har för undersökning utvalts ett antal af 25 stycken, hvarvid 

 jag sökt att få lämpliga representanter å ena sidan för skilda områden och å den andra 

 för bildningar af olika ålder, hvilket senare vanligen lätt kunde afgöras redan genom 

 makroskopisk undersökning. För biologisk -\- kemisk analys eller för ettdera slaget hafva 

 användts ungefär mellan 3 och 8 kub.cm. material antingen från 1, 2 eller mera sällan 

 3 skilda nivåer af profvet (se nedan). Hela antalet biologiska analyser utgör 39 och 

 kemiska, hvarvid Ca och Mg bestämts, 34. I 27 af dessa senare har dessutom koldi- 

 oxidhalten blifvit bestämd. Afven några kontrollanalyser hafva utförts. 



Då bottenprof af sådan beskaffenhet som de Ekraanska icke förut blifvit insamlade, 

 än mindre undersökta från det här ifråga varande området, kunde man förmoda, att en 

 undersökning af desamma skulle gifva resultat af delvis annat slag än de, hvartill äldre 

 undersökningar ledt. Så t. ex. hade jag väntat och hoppats, att åtminstone något baltiskt 

 prof skulle återspegla de trenne hufvudskeden, som det Baltiska hafvet genomgått efter 

 sista nedisningen, nemligen 1) ishafstiden med sitt arktiska klimat, då här i mer eller 

 mindre bräckt vatten afsattes bland annat ishafsntergel {-lera) och -sand., 2) Ancylustiden 

 eller det skede, då detta haf hade karakteren af en verklig insjö med sött vatten, hvari 

 äfven afsattes ler- och sandbildningar samt 3) Litorinatiden med sin i förhållande till den 

 nutida ej obetydligt saltare karakter,' då likaledes ler- och sandbildningar o. s. v. 

 aflagrades. 



Någon sådan fullständig lagerföljd har emellertid icke kunnat konstateras hos det 

 föreliggande materialet, i det att bildningar, som med någon större grad af visshet kunnat 

 hänföras till Ancylus-tiden, saknas. Däremot finnas, såsom vi framdeles skola se, repre- 

 sentanter för de båda andra skedena eller ishafs- och Litorinatidernu, under det att natur- 

 ligtvis det stora flertalet af profven tillhöra yngre eller nutida bildningar. 



Lika litet återspeglar materialet de nivåförändringar, som delvis orsakat de nyss- 

 nämda trenne skedena, i det att hvarken gradvisa förändringar i materialets groflek eller 

 strand- och supramarina bildningar kunnnt med bestämdhet spåras i något prof. Häraf 

 följer också, att genom dessa undersökningar inga nya hållpunkter vunnits för bedömandet 

 af den mycket vigtiga frågan om landhöjningens storlek inom dessa områden under 

 Ancylustiden. 



Ehuru materialet sålunda visat sig icke motsvara de förväntningar, jag hyste rörande 

 de nyssnämda kvartärgeologiska frågorna, är detsamma dock i flere hänseenden af ej 

 ringa värde och intresse, och jag skall nu öfvci-gå till den speciela redogöi-clsen för 

 undersökningarna samt för de därvid vunna resultaten. 



' Jfr MUNTUE, Preliiii. Rfiport un tlio Pliysiciil Gcograpliy ol' tliu Litoriiia— Sen, i: Hull. fieol. liistit. 

 Upsala, N:o 3, Vol. II, 1894. (Tillägf^- under tryckningen). 



i 



