KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 2. 23 



man icke har andra skallemningar, som härvidlag fälla utslaget, eller ock tillräckligt med ma- 

 terial för detaljundersökning af t. ex. flere på hvarandra följande skikt af exempelvis en milli- 

 meters tjocklek. För dylika undersökningar äro de Ekmanska profven icke tillräckligt tjocka. 

 Undersökningar öfver diatomacétransporten i hafvet eller öfver plankton i allmänhet 

 skulle med relativt stor lätthet och mycket lämpligt kunna utföras på fyrskeppen, särskildt 

 som där föras journaler öfver hafsströmmarnes riktning och sannolikt äfven strömstyrka. 

 De kunde vidare företagas på några olika djup, och magasineringen af profven er- 

 bjuder ju inga svårigheter i fråga om diatomaceer och flertalet andra miki^oorganismer, 

 som lämpligen bevaras i sprit. 



De hittills i detta kapitel omnämnda bottenprofven hafva varit sådana, som icke 

 med säkerhet kunnat hänföras till andra bildningar än nutida. Annorlunda är däremot 

 förhållandet med profven från Sydskånska hafvet och Egentliga Östersjön, i det att bla,nd 

 dem några med visshet härstamma från ishafstiden, andra från Litorinatiden samt flertalet 

 från nutiden eller öfvergångsskedet mellan dessa sistnämnda tider. Ett par prof ha där- 

 emot icke till sin ålder kunnat närmare bestämmas, men tillhöra möjligen Ancylustiden. 



Profven från dessa sistnämnda områden behandlas i det följande efter åldern, hvarvid 

 början göres med de äldsta. 



Bottenprof, helt och hållet eller delvis bestående af ishafsmergel hafva funnits vid 

 »Alfhilds» stationer 57 (på 59 meters djup), 60 (på 56 m), 71 (på 35 m), 87 (på 47 m) 

 och 85 (på 59 m djup). 



De biologiska analyser, som blifvit utförda på dessa prof — ined undantag af 

 det sista, som endast är af obetydlig längd — hafva gifvit negativt resultat, något som 

 a priori kunde väntas, emedan inga organiska lemningar med säkerhet blifvit funna i de 

 vidt utbredda baltiska ishafsbildningarna, om man undantager ishafsmergeln i Mälaredalen, 

 där en fattig fauna, bestående af Yoldia arctica Geay samt ostrakoden Cytheropteron 

 sp. och rhizopoden Nonionina depressula Walk. & Jacob., anträfFats. ' 



Af landsänkningens storlek under ishafstiden vid Bornholm, uppgående, enligt mina 

 undersökningar 1888, på öns södra del till omkring 14 meter och på den norra till vid 

 pass 17 meter, kunde man visserligen förmoda, att ishafsmergel skulle finnas anstående 

 på djupare ställen af hafsbottnen kring denna ö, men då ifrågavarande aflagring ofvan 

 den nutida hafsytan icke var känd sydligare än på bladet »Vidtsköfle» i östra Skåne, ^ har 

 det ett visst intresse, att motsvarande bildning anträffats på hafsbottnen ej obetydligt syd- 

 ligare. Då 12-isobasen för senglaciala sänkningen framgår ungefär vid station 60 (med 

 50 meters djup), är den här funna ishafsmergeln bildad på ett djup af högst 62 meter. 



Rörande ishafsmergelns beskaffenhet i de föreliggande bottenprofven är föga att 

 tillägga till hvad som blifvit sagdt under beskrifningen af de särskilda stationerna. De 

 äro i regel temligen sandiga och tunnskiktade — skiktningen vanligen otydlig — och 

 likna mycket en del prof af samma bildning, som jag tagit på Gotland, men profvet från 

 station 71 har det mera typiska utseendet och beskaffenheten. 



1 Jfr särskildt Munthe: Baltiska hafvets historia I, Bih. K. V. A. H., Bd 18, Afd. II, N:r 1, 1892, 

 sid. 102 och följ. 



- Jfr De Geer: Beskr. till bladet Vidtsköfle o. s. v., S. G. U., Ser. Aa, N:is 105—107, 1889, sidd. 45—47. 



