26 HENR. MUNTHE, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN ÅR 1877, III. 



De sötvattensdiatomaceer, som anträffats särskildt i profvet från station 80, äro 

 sannolikt att anse såsoin utförda i hafvet med floder, särskildt som antalet af sådana arter, 

 som icke lefva i sött vatten, är ganska betydande i detta öfvervägande leriga prof. 



De lemningar af moUusker, krustaceer och alger (stat. 84), som funnits i de i sista 

 tablån anförda profven, hafva i nutiden en utbredning, som icke motsäger profvens hän- 

 förande till yngre skeden än Litorinatiden. 



B. Den kemiska undersökningen. 



1. Undersökningsmetoder o. s. v. 



Den kännedom, man hittills egt om den kemiska beskaffenheten hos bottensediment 

 från det ifrågavarande området, inskränker sig, såsom förut sid. 4 blifvit nämndt, till 

 bestämning af koldioxidhalten och därur beräknad procent af CaCOg hos några prof från 

 bottnens ytlager inom vissa delar af området. 



De af Behrkns undersökta profven silades, såsom ofvan framhållits, genom ett nät 

 med O.ii min vida maskor; sedan de därefter blifvit torkade, koktes de med utspädd sv af v el- 

 syra och den därvid utvecklade koldioxiden upptogs i barytvatten samt bestämdes genom 

 titrering med ^'n normal-oxalsyra (anf. st. sid. 61). All funnen koldioxid beräknades, såsom 

 förut blifvit nämndt, på kalciumkarbonat. 



Rördam använde däremot nät af icke mindre än 2.0 mm maskor, torkade materialet 

 vid 110° C, bestämde den vid behandling med safeyra utvecklade koldioxiden wo/y?«ei?7s^^ 

 i en »modifierad Scheiblers apparat» (anf. st. sid. 57) samt beräknade likaledes hela den 

 funna koldioxid-halten på kalciumkarbonat. 



Då man väl får anse som afgjordt, att i karbon athaltiga leror koldioxiden icke alltid 

 behöfver vara bunden endast vid CaO utan äfven vid MgO, följer häraf, att de af Behrens 

 och Rördam beräknade mängderna af CaCOg kunna vara något för höga. De Ekmanska 

 bottenprofven analyserades därför på nedan angifvet sätt, och de funna mängderna af Ca 

 och Mg beräknades såsom karbonat. 1 — 2 gram af profven sönderdelades — efter den 

 förberedande silningen genom nät med respektive 0.7 mm (fröken Cleves) och 0.2 mm 

 ma-skor (Larssons) samt torkning vid 110 — 115° C. — med koncentrerad klorvätesyra och 

 behandlades för öfrigt på vanligt sätt, i det att kiselsyran frånskildes såsom anhydrid; 

 jern och lerjord fälldes med NH, och omfälldes \\d närvaro af större mängder kalcium- 

 karbonat. Kalken fälldes med amoniumoxalat och fällningen titrerades med kameleon- 

 lösniiig, magnesia fälldes med natriumfosfat och NH^. 



Inalles äro prof fi'ån 24 stationer undersökta eidigt denna metod — från 17 stationer 

 af fröken Clkve och frän 7 af herr Larsson. Hos några prof hafva 2, i ett fall S skilda 

 delar blifvit analyserade. Summan af frciken (Bleves analyser utgör 22 samt af Larssons 

 12, hvarför hela antalet af dessa analyser belö|)('r sig till 34. 



y\lldenstund de af IjEiirens och Iiordam oftentliggjoi-da analyserna, i enlighet med 

 livad nyss blifvit nämndt, äro utförda efter en annaii metod än våra och de af dem funna 



