32 



HENR. MUNTHE, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN ÅR 1877, III. 



Detta, gäller däremot icke för de få baltiska prof, hos hvilka koldioxidhalten inom olika 

 delar blifvit bestämd. Som differensen i fråga om Skagerack — Kattegat-profven är temligen 

 obetydlig och de föreliggande undersökningarna beträffande såväl dessa som isynnerhet de 

 baltiska äro så få, toi-de de anförda förhållandena icke böra tillskrifvas någon egentlig 

 betydelse. 



I nedanstående tablå äro sammanförda alla prof af här ifrågavarande ålder, hva.rvid 

 bör anmärkas, att i de fall, då 2 skilda delar af ett och samma prof blifvit analyserade, 

 medeltalet beräknats och användts såsom uttryck för profvets karbonathalt. I händelse 

 maximi- eller minimivärdet för ett områdes karbonathalt tinnes hos en sådan del af ett 

 prof har detta dock blifvit upptaget för sig. 



Ekmanska prof: 



BeHEENS' och RÖEDAI 



prof: 



H a f s o m r å d e n. 



Stationernas n n m ni c r. 



Antal 

 prof. 



% CaCOs 



beräknad ur funnen 



CO,. 



Max. Med. Min, 



Antal 

 prof. 



% CaCO, 



berältnad ur funnen 



CO,, 



Max. Med 



Min. 



Skagerack . . . . 

 Kattegat .... 



SW:a Kattegat . . 

 Stora Belt .... 

 Vestra Östersjön 

 Sydskånska hafvet . 

 Egentliga Östersjön 



Bottenhafvet , . . 



13 (a + b) 



n (« + b), 22 (n + 6), 27 (a + b), 

 32 (a + b) 



38 



40, 41 



fi8 (a), 84 (« + b), 82, 9.5, 94, 

 90(i + c), 84 (.Klint.) 



57 (»Klint») n 



13.0 

 11.5 



0.3 



12.8 



9.15 



0.8 

 0.25 



1.61 

 0.1 



12.6 



0.2 



Ol 



4 



1 



2 

 5 

 3 



11 



9.50 



G. 50 



11.61 



7.55 



— 



0.96 



2.99 



2.55 



2.63 



1.13 



1.06 



— 



2.4 6 



1.09 



— 



— 



4.66 

 3.29 



2.11 

 0.10 

 (spår) 



0.0 



En jemförelse mellan de af Behrens och Rökdam funna värdena samt dem, som 

 erhållits vid undersökning af de Ekmanska pi^ofven, ger vid handen, att öfverensstämmelsen 

 i allmänhet är ganska god, och att de Ekmanska profven i stort sedt bekräfta de nämnda 

 författarnes förut omnämnda uttalande, enligt hvilken karbonathalten hos de finare botten- 

 sedimenten — n. b. sådana som äro af ungefär samma ålder och inom de skilda områdena 

 afsatta under liknande fysiska vilkor — är stöi'st inom Skagerack — Kattegat, och minst 

 inom baltiska området. Om man mera i detalj granskar de föreliggande uppgifterna, torde 

 vidare kunna sägas, att karbonathalten är allra störst inom nordliga delen af Kattegat 

 och i Skagerack eller i medeltal af 12 analyser 9.0 %, ej obetydligt mindre däremot inom 

 meller.sta Kattegat (Anholtstrakten), där medeltalet af 2 analyser [Rördams 3/;;« % och 

 Ekmans stat. 32 (a + /*)] utgör 5. o %, för att ytterligare aftaga inom de innanför belägna 

 områdena. I fråga om flertalet af dessa senare möter det emellertid svåi'igheter att af de 

 föreliggande imdersökningarna uttala något bestämdare omdöme. Detta Mr t. ex. fallet med 

 SW:a Kattegat samt Stora Belt, W:a Östersjön samt Sydskånska hafvet. Att döma af de 2 

 analyseiTia på botteiipi-of från det förstnämnda området, skulle karbonathalten härstädes 

 hos lerblandad sand icke upjjgå till mera än omkring 1 % eller närmare uttryckt 0.88 %. 

 Medeltalet af 2 analyser på liknande material från Stura Belt — Ekmans stationer 40 



