D. 



I 



'et är genom Koiigl. \"etenskaps-Akademiens frikostiga understöd jag satts i tillfälle 

 att mera omfattande egna mig åt de studier, h vilkas resultat i denna af handling skola 

 utvecklas. 



I och för mina undersökningar har jag vid fixeringen af mitt material pröfvat flera 

 olika reagens, såsom sulfopikrinsyra, pikrinsyra och platinaklox'id, sjudande alkohol, subli- 

 mat och Flemmings lösning. Af dessa tiseringsmedel har Flemmings lösning lemnat de 

 ojemförligt bästa resultaten. Äfven en i 0,6 % koksaltlösning mättad lösning af sublimat 

 har visat sig särdeles fördelaktig. — Då jag emellertid gått till mitt arbete med ett mera 

 exklusift jemförande morfologiskt syfte, har mitt material till ojemförligt större delen blifvit 

 behandladt med Flemmings lösning. 



Då det naturligen i första hand gällt att få djuren momentant dödade och fixerade, 

 har det synts mig föga tillfredsställande att nedlägga larverna utan vidare i fixerings- 

 vätska, i det att den hårda och föga permeabla hudkutikulan ej tillräckligt hastigt skulle 

 låta vätska inträda uti kroppen. Jag har derför förfarit så, att jag med stickkanyl inji- 

 cierat en mindre kvantitet fixeringsvätska uti den lefvande larvens kroppshålighet, hvarvid 

 larven genast dött. Efter några minuter har jag segmentvis uppklippt larven och nedlagt 

 densamma i respektive fixeringsvätska. Härigenom har jag tänkt mig kunna uppnå det 

 möjligast bästa resultat. 



Såsom inbäddningsmedel har jag, med hänsyn till den oftast så hårda hudkutikulan, 

 begagnat till större delen celloidin. Endast då mina undersökningar gällt specielt histo- 

 logiska spörjsraål, har jag betjenat mig af paraffininbäddningar, då jag kunnat erhålla 

 snittserier af 5 ä 3 /t:s snitt- tjocklek. 



Af färgningsmetoder har jag begagnat respektive hämatoxylin-eosin och saffi'anin i 

 större utsträckning; någon gång har jag äfven betjenat mig af Biondis praktfulla färgning 

 och Hermanns tredubbelfärgning med gentianaviolett, jod och saffranin. 



Af speciela metoder i och för studier öfver hudens nervutbredningar har jag användt 

 dels GoLGis silfverfärgning i upprepad användning enligt Ramon y Cajal, dels Ehulichs 

 vitala methylenblåfärgning. Då jag emellertid måst vara ganska sparsam med mitt mate- 

 rial, har den GoLGiska metoden blifvit mig till föga gagn, utom vid studier öfver finare 

 trakealutbi-edningar, der denna metod varit till oskattbar nytta, under det att den å dessa 

 djur tacksamma methylenblåfärgningen lemnat de bästa resultat med afseende på hud- 

 nervernas förhållanden. Såsom undersökningsobjekt har jag valt bland gröna larver, sålunda 

 djur med genomskinlig hud, och har funnit larver till Sjohinx ligustri vara mycket lämp- 



