KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 4. 11 



fåtal auktorer hafva egnat en mera ingående uppmärksamhet åt enahanda organ hos lar- 

 verna. Bland dessa senare författare märkes Weismann/ som beskrifvit sinnesorgan å 

 antenner och maxillarpalper hos larven till Musca vomitoria; vidare Leydig^ och Raschke,^ 

 den förre som skildrar ifrågavarande sinnesorgan öfver kroppsytan först hos larven till 

 Corethra 'plumicorvis, sedermera hos flera andra insekter af skilda ordningar, — den senare, 

 hvilken beskrifver — ehuru endast den extraepidermala delen af — skilda slag af »Tast- 

 haare» hos larven- till Cnlex neinorosus. 



Vare sig att emellertid dessa organ blifvit skildrade hos imagines eller larver, på 

 antenner och palper eller öfver kroppsytan i allmänhet, alltid hafva de dock visat sig ega 

 det grunddraget gemensamt att nemligen referera sig till hårbildningar. I allmänliet hafva 

 derjemte de forskare, hvilka sysslat med ifrågavarande ämne, betraktat dessa organ såsom 

 uteslutande sinnesorgan, bestående, enligt skilda författares mening, än af en enda sinnes- 

 cell, än åter af en hel grupp af bipolära sinnesceller, hvilka med perifera utlöpare, samlade 

 i ett knippe, kalladt terminalsträng, axeltråd eller chorda, fortsätta ut i tillhörande hårs cen- 

 trala kanal, dervid sättande igenom en kanal uti kutikulan, en porkanal. Endast vid några 

 enstaka tillfällen har man uti ofta sedda, af vom Rath* benämda »Begleitzellen», trott sig 

 finna körtelartade organ, hvilka äfvenledes skulle stå i förbindelse med håret. Dylika iakt- 

 tagelser hafva gjorts af Will^ hos Hymenopterer, af vom Rath'' hos Melolontha och Cetonia. 

 — Ingenstädes tyckas dock dessa •>Begleitzellen» hafva för dessa båda författare uppenbarat 

 sig i sådan gestalt, att de ansetts kunna blifva föremål för mera ingående studier. 



Hos lepidopterlarverna åter, der håren i särdeles talrika fall erhållit betydelsen äfven 

 af försvarsorgan, af ett slags nässelorgan, hafva också de hos imagines af skilda insekt- 

 grupper, efter all sannolikhet, mycket reducerade »Begleitzellen» erhållit en inom hårets 

 organisation predominerande utbildning. 



Men äfven under formen af företrädesvis mer eller mindre uttalade körtelartade 

 organ hafva ifrågavarande bildningar varit föremål för en del beskrifningar. Så, först och 

 främst af alla, omnämner och af bildar Leydig ^ redan 1857 dylika hårbärande »mehr- 

 zellige» organ hos larven till Bombyx rubi, hvilka, inlagrade uti epidermis, voro tydligt 

 skilda från angränsande celJgrupper genom sina cellers storlek och greniga kärnor. Från 

 hvarje sådant organ fann han, att genom kutikulan ledde en utförsgång, som slutade i 

 ett mer eller mindre utdraget hår. I likhet med Karsten ^ hade Leydig iakttagit dylika 

 organ endast hos håriga larver, ej hos »släta», d. v. s. larver som ej äro försedda med 

 makroskopiska hårbildningar. 



Man har således å ena sidan skildrat hårförande siiniesorgan, å andra sidan äfven- 

 ledes hårförande körtelorgan, utan att i flertalet fall hafva kunnat finna ifrågavarande 

 organ vara sammansatta, utgöra såväl sinnes- som körtelartade organ. 



^ Die micherabryonale Entwicklung der Musciden nach Beobaclitungeii an Musca vomitoria und Sarco- 

 phaga caniaria, Zeitschr. f. wiss. Zool., Bd 14, 1864. 



^ Lchrbucli der Histolog-ie des Meiisclien vind der Thiere, 1857, m. fl. arbeten (se nedan!). 

 ^ Die Larve von Ciilex neraorosus, Arch. f. Naturgesch., Jahrg. 63, Bd 1, 1887. 



* 1. c. 



^ Das Geschraackorgan der Insekten, Zeitsclir. f. wiss. Zool., Bd 42, 1885. 



« 1. c. 



' Lehrb. d. Hist. des. Mensch u. der Thiere. 



* Bemerkungen iiber einige scharfe und brennende Absonderungen verscliiedener Raupen, Miillers Archiv, 1848. 



