KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 4. 13 



och att matrixcellen utsänder en utlöpare in i hårets kanal. Äfven Leydig, som i andra 

 hänseenden lemnat så noggranna och detaljerade meddelanden om arthropodernas hud- 

 körtelorgan, säger i en sin afhandling:' »Das cuticulare Haar ist in seiner ersten Anlage 

 die Abscheidung eines zelligen Elementes des Panzers; ein fadiger Fortsatz des Zellkörpers 

 känn sich durch den Porencanal hindurch bis in's Innere des Haares erheben, ja dort 

 bleibend sich erhalten.» — Jag kan icke finna annat af denna beskrifning, än att Leydig, 

 i öfverensstämmelse med nyss citerade författare Patten och Hertwig, anser att den 

 moditierade epidermiscell, som skjuter ut en prolongation in i hårets centrala del och för 

 öfrigt ej så sällan företer karakteren af att vara körtelartad, också skulle utgöra hårets 

 matrix. I ett af de sist offentliggjorda arbeten öfver arthropodernas hårbildningar fram- 

 hållas ännu, att de epidermisceller, som skjuta in en prolongation uti hårets centralkanal, 

 utgöra äfven hårets matrixceller. Så säger vom Rath:^ » — — ■ — das Lumen der Sinnes- 

 haare wird — — von Fortsätzen einiger Hypodermiszellen, den Matrixzellen des Haares 

 ausgefiillt.» — Ett närmare granskande af dessa förhållanden och härvid med särskild 

 hänsyn till hårets genes, gifver dock otvetydigt vid handen, — såsom nedan skall visas 

 — att håret eger en speciel matrixcell, fullkomligt skild från nyss nämda cellbiidning. 



En bättre inblick uti detta dock på det hela taget ganska komplicerade och hittills 

 tydligtvis ännu ej fullt utredda hudorgan torde man väl knappast kunna erhålla, än att 

 antingen och naturligen i första rummet studera dess utveckling under insektens embryo- 

 nala lif eller ock att under larvens postembryonala lefnad taga kännedom om dess för- 

 hållanden under eccuxiiationerna. Detta senare har jag gjort upprepade gånger hos larver 

 af skilda lepidoptergrupper. 



Granskar man den ofvan på tal om kutikulans uppkomst hänvisade teckningen 

 Tail. L fig- 2, finner man, hurusom till håranlaget, hvilket i nästan horizontel riktning 

 växer ut mellan den gamla kutikulan, som skall afstötas, och epidermiscellerna med sin 

 ännu ytterst tunna kutikulära bildning, referera sig tvenne celler:^ en större, hvilken tyckes 

 vid flyktigt betraktande med en lång utlöpare ännu under detta stadium representera det 

 blifvande håret, samt vid sidan af denna en mindre, h\ilken med sin perifera del omfattar 

 fullständigt den större cellens prolongation under utvecklandet af tvenne kitinösa mem- 

 braner. Den ena af dessa senare smyger sig tätt intill den större cellens utlöpare, under 

 det att den andra bildar ett ytterligare rörformigt hylle utanpå den sålunda redan förut 

 beklädda protoplasmautlöparen. — Alldenstund den mindre cellens perifera del omfattar 

 ringformigt den äfvenledes perifera delen af den större cellen, synes den förra naturligen 

 på det tvärsnitt af ifrågavarande organ som nu demonstreras träffad på båda sidor om 

 den nämda protoplasmautlöparen. — Såsom redan framhållits uti citatet från vom Rath's 

 arbete, utgår håret egentligen från en papill, eller kanske bättre uttryckt från en tunn 



' Die Hautsinnesorgaue der Arthropodeu, Zool. Anz. Jahrg. 9, 1886, p. 285. 



^ Ueber d. Nervenendiojungeii d. Hautsinnesorgane d. Arthropoden, Berichte der Naturforschenden Gesell- 

 schaft zu Preibiii-g i. B., Bd IX, Heft. 2, p. 6. 



' Här bör äfven påpekas den, gent emot förhållandet under det definitiva stadiet, ojemförligt stora proto- 

 plasmarikedom, som hudorganets celler förete under hudömsningarna. 



