KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANULINGAK. BAND 27. N:0 4. 29 



svårligen kan tala oui annat än en enhetlig cellmassa. — De thecaliknande bildningar, 

 som man iakttager hos de enskilda cellerna hos Lasiocampa hafva hos Drepana erhållit 

 betydelsen af intracellulåra seki-etkapillarer. 



Riktigheten af denna jemförelse tyckes än mer vinna stöd deriiti, att under hela 

 larvperioden hos Drepanuliderna de secernerande cellerna hos de vanliga hudkörtlarna 

 förete de egendomliga intracellulära kanalbildningar, som utmärka det nyss beskrifna 

 organet. — Ej heller torde väl jemförelsen förlora något af sin sannolikhet genom det 

 förhållandet, att de hårbildningar, som å ofvan skildrade hudorgan företinnas, naturligen 

 ej kunna ställas i omedelbar jembredd med vanliga hudkörtlars hår. 



I och med det, att en hud körtel af nyss skildrade art träder i konnex med ett 

 sinnesorgan, uppträder såsom en ny, organet delvis modifierande faktor den trikogena cellon, 

 som öfvertager rollen att bilda större delen af ett upprättstående, mer eller mindre styft 

 och fast hår och förmedla trikombildningens artikulation mot huden. Att den triko- 

 gena cellens större och djupare del blifvit förskjuten åt det ena omfånget af den secer- 

 nerande cellen, beror på sinnesapparatens insertion i porkanalen på motsatta sidan om 

 körtelcellen. 



Jag har slutligen att omnämna en annan ur Lasiocampidlarvernas egendomliga hud- 

 körtlar väl afledbar körtelform, hos hvilken i samband med uppträdandet af en differen- 

 tierad trikogen cell dock ej utvecklat sig en hårbildning af vanligt utseende. — Denna 

 egendomliga körteltyp har jag påträffat hos Syrichtus malvce Lin. bland Rhopalocera. 



I någon ringa mån höjd öfver hudkutikulans fria yta finner man (se Tafl. II, fig. 12!) 

 pä nedre laterala omfånget af ifrågavarande larvs segment en rund kitinpla,tta, som är 

 perforerad af talrika sina kanaler, hvilkas proximala ändar direkt fortsätta sig uti kitinösa 

 rörbildningar, utgående från en enkel underliggande matrixcell med något tillplattad kärna. 

 Denna cell, hvilken sålunda är försedd med talrika utföringsgångar, motsvarar de hår- 

 bärande hudkörtlarnes secernerande cell. Den kribrerade plattan leder åter sitt ursprung 

 från en jemförelsevis mindre, i sin distala ända ringforniig cell, hvilken är fullkomligt 

 identisk med hårkörtlarnas trikogena cell. — Den por i hudkutikulan, uti hvilken detta 

 körtelartade organs distala ända sitter infattad, är omgifven af en teinligen kraftig kuti- 

 kula, utgående från de porbildande epidermiscellerna. 



Man torde väl kunna vara temligeii berättigad att, såsom ofvan antydts, uti detta 

 organ se en differentierad form af Lasiocampidlarvernas hudkörtlar, om ock denna diffe- 

 rentiering gått i annan riktning, än den man finner hos Drepanuliderna. Hårbildningarna 

 (sådana nemligen de uppträda hos Lasiocampiderna) hafva här, hos Syrichtus, reducerats 

 till små korta kanaler, hvilka, morfologiskt jemförbara med de egentliga hårens centrala 

 gångar, sitta infattade uti en kitinplatta, hvilken utgör ett äfvenledes reduceradt uttryck 

 för den trikogena cellens kutikularbildning. — Den enkla secernerande cellens talrika ut- 

 föringsgångar, hvilka för öfrigt börja såsom thecabildningar, erinra om cellens ursprung 

 ur en hel grupp af modifierade epiderinisceller. 



