32 HOLMGREN, STUDIER ÖFVER HUDENS OCH DE KÖRTELARTADE HUDORGANENS MORFOLOGI. 



mera enstaka hårbildningar af ett delvis allmännare utseende referera sig till huden och 

 markera sig ■ — hvar och en — på ytan genom olika färgade laaculoi, till sitt läge sva- 

 rande mot en del af andra larvers papiller. 



Till sist bör tillfogas, att man på och i niirheten af de skilda slagen fötter finner 

 hårbildningar, hvilka nästan alltid tillhöra en allraårinare typ. 



Såsom jag redan förut nämt, har jag kunnat återfinna hårbildningar af sanuna 

 byggnad, som jag ofvan skildrat, äfven hos den fullt utbildade fjärilen. Den enda, men 

 dock högst väsentliga skilnaden i utseendet af dessa organ hos imago och hos larven, har 

 resulterat af den dubbla funktion dessa bildningar ega hos en större del larver, under det 

 att de samma hos imago väl oftast och närmast tjena såsom sinnesorgan, Hos nyss an- 

 tydda larvgrupper har nemligen hårets ändamål af sinnespei"ception fått mer eller mindre 

 trilda tillbaka för en secernerande betydelse. Derför körtelcellens och hårets stora och 

 månggestaltade utbildning hos larven, — derför samma cells och äfven i viss mån den 

 trikogena cellens ansenliga reduktion lios imago. — Ett förpuppningsstadium — Tafl. I, 

 hg. 3 jemförd med Tafl. Il, fig. 8 — lemnar en ganska tydlig bild af denna regressiva 

 metamorphos, på samma gång det samma här och hvar visar i ett klubblikt hår öfver- 

 gången till imago's fjällbildningar. — Samma reducerande tendens spårar man i viss mån 

 understundom redan under en del larvers fortskridande utveckling, under det att åter hos 

 andra en alldeles motsatt, till omfånget kulminerande utbildning af hudkörtlariia till — 

 om jag så får kalla dem — nässelorgan ofta gör sig gällande. 



2. Speciel del. 

 Rhopalocera. 



(Tafl. II.) 



Dagfjärilarna, bilda, med afseende på byggnaden af de hårförande luidkörtlarna en 

 ganska naturlig grupp. Man finner nemligen hos alla hithörande larver, frånsedt några 

 utvecklingsfoi-mer, som tyckas tendera åt ett mera sjelfständigt håll, hudkörtlar, hvilka. 

 äro af en medelmåttig utveckling, med de båda ingående cellerna, den trikogena och den 

 körtelartade, thecabildande ocb försedda med runda, ej förgrenade kärnor. - De porbil- 

 daiidc epidermiscellerna nå i allmänhet en hög differentiering, hvilken erhållit sitt uttryck 

 dels uti af mäktig kntikula utklädda porkanaler, dels hos de mera extrema, formerna uti 

 typiska tornebildningar. — Till f()ljd af porkanalernas ansenliga kutikulära väggar äi-o liå- 

 rens ledj^annor i flei-ta.let fall mer eller mindre h()gt lyftade öfver nivån af hudens fria yta. 



Om man också hos nästan alla. dagfjäril larver är i tillfälle att iakttaga en större 

 eller mindre skiljaktighet i utbildning till omfånget af de enskilda hudkörtlarna, finner 

 man do(-k städse en diffus utl)redning af uteslutande lika mycket i morfologiskt hänseende 

 differentierade körtelhildningai- ncli aldrig någon specifik utveckling af en del hårkörtlar. 



