KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAl!. BAND 27. N:0 4. 55 



synnerligen rikligt graiiulerade nucleus. — Den profunda porkanalen nästan saknas. — 

 Den snperficiela är deremot särdeles djup och vidgad i sin profnnda del. Den hålkforiniga 

 hårinfattning, som den snperficiela porkanalen bildar, höjer sig papillformigt öfver hudens 

 fria. yta. — Den medelmåttigt i tjocklek utvecklade hudkutikulan eger på sin fria 3'ta 

 tillspetsade taggar, hvar och en svarande mot en underliggande epidermiscell. — Denna 

 senare är kubisk och diffust pigmentcrad. 



c. Phragmatobia fuliginosa Lin. 



(Tafl. V, %. 11.) 



Denna larv är enligt Aurivillius ^ ytterst tätt hårig. 



Hudkörtlarna och huden förete i det närmast identiska förhållanden med samma 

 bildningar hos Åretia cajn. Endast huden synes vara försedd med jemförelsevis mera tätt 

 stående fina taggar. 



'so' 



d. Spilosoma menthastri Esp. 



(Tall. V, fig. 12.) 



Enligt Aurivillius - är denna larv box-sthårig. 



Hudkörtlarna förete nära nog analoga föi'hållanden med samma bildningar hos 

 Phragmatobia och Arctia. — Håren äro dock försedda med korta sidoutlöpare, och den 

 snperficiela porkanalen är, på grund af hudkutikulans jemförelsevis obetydliga tjocklek, 

 ansenligt högre än samma kutikulas höjd. 



e. Orgyia antiqua Lin. 



(Tafl. VI, figg. 1 a och 1 b.) 



Såsom Aurivillius '^ framhåller, är prothoracalleden försedd med en lång, framåt- 

 riktarl hårtofs, liknande en trefvare. A segmenten 4 — 7 äro vårtorna ersatta af täta hår- 

 tofsar, å leden 1 1 bilda fyra tätt stående ryggvårtor tillsammans en svanstofs. 



Såväl under yngre som äldre stadier finner man de dorsala hudkörtlarna å segmen- 

 tena 4 — 7 ega det utseende fig. 1 a återgifver. De mäktigt utvecklade körtlarna sänka 

 sig ansenligt nedom epidermiscellernas basala 3'ta. — Den trikogena cellen är thecabil- 

 dande, dock ej så omfångsrik som inom underfamiljen Arctiince. — Den körtelartade cellen 

 sänker sig äfven inom denna grupp ansenligt under den trikogena cellen, men är mer 

 utvecklad på bredden och har sin perifera del i flertalet fall kitinöst omvandlad till en 

 utföringsgång. Understundom kan man dock äfven hos Orgyia-larven, såsom hos Arctia- 

 larven, iakttaga en protoplasmatisk perifer prolongation. Kärnan är visserligen kraftigt 

 utvecklad samt derjemte rikligt förgrenad, men inkräktar dock icke i så hög och så karak- 



1 1. c. p. 90. 

 - 1. c. p. 90. 

 ä 1. c. p. 92. 



