KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 4. 59 



ning af huden. — Den egentliga profunda porkanalen är särdeles kort, och de porbildande 

 epidermiscellerna hafva ej utvecklat någon egentlig diffei^entierad kutikula. — Den super- 

 ficiela porkanalen är ej af något ansenligare djup. — Håret är teniligen kraftigt bygdt, 

 ofta företeende en ringformig vall utanför den superticiela porkanalen. — Hudkutikulans 

 fria yta är försedd med pilspetsformade taggar, hvar och en svarande mot en underlig- 

 gande epidermiscell. — Epidermiscellerna äro kubiska och pigmenterade. 



Med afseende på hårkörtelns infattning uti huden, den profunda och den superficiela 

 porkanalens utseende, karaktären hos håret, hudens fria yta och epidermiscellerna jemte 

 utbildningen af den trikogena cellen, återfinner man under Acronycta-larvernas senare 

 skeden enligt regel alldeles analoga förhållanden, — blott den secernerande cellen synes 

 vara något olika danad hos skilda arter. 



Jag har emellertid iakttagit under senare utvecklingsstadier äfven en annan, i viss 

 mån modifierad körtelform, hvilken synes sammanfalla med afseende på sina karakterer 

 med en del hudkörtlar, hvilka ofvan blifvit beskrifna hos dels Drepanulider och Noto- 

 donta-arter (se t. ex. Tafl. IV, fig. 5 a eller Tafl. V, fig. 4), dels äfven hos Poeciiocampa 

 och Lasiocanipa (Tafl. III, fig. 9 b). Hvilket systematiskt värde denna iakttagelse kan ega, 

 derom torde jag dock ej våga uttala mig med absolut bestämdhet. Då jag emellertid 

 återfunnit dessa körtlar inom så skilda grupper som de nyss nämda, skulle jag hålla för 

 troligt, att de samma äro genomgående för en stor del äkta Bombycider, dit jag derför 

 också skulle vilja hänföra underfamiljen Acronyctinws representanter. Då sålunda analoga 

 bildningar förut blifvit beskrifna och afbildade vid skildringen af Poecilocanqya och Lasio- 

 canipa, hänvisar jag derför helt enkelt, utan någon skildinng, till Tafl. VI, fig. 7 c och 

 Tafl. VII, fig. 2 b). 



1. Acr. tridens Schiff. 

 (Tafl. VI, fis- 6.) 



Enligt AuRiviLLius ^ är larvkroppen försedd med små förkrympta vårtor, hvilka 

 hvardera bära ett hår. Hår förefinnas äfven mellan vårtorna. Segmenten 4 och 11 äro 

 försedda med knöl-lika upphöjningar, af hvilka den på segmentet 4 eger några få utspär- 

 rade och långa hår. 



Granskar man en af dessa senare hårbildningar mikroskopiskt, finner man hudkört- 

 larna vara ansenligt utvecklade. Den secernerande cellen är thecabildande och intager sitt 

 läge mera på sidan om den trikogena cellen. Kärnan är särdeles rikligt förgrenad. — 

 Af hudens taggar å 4 segmentets utskott äro somliga särdeles långt utdragna. 



2. Acr. leporina LiN. 

 (Tafl. VII, tig;g. 4 a och 4 b.) 



Larvkroppen, som enligt Aurivillius ^ eger förkrympta vårtor, från hvilka utgår 

 endast ett, mycket långt hår, saknar dorsala excrescenser. — Håren äro jemt fördelade 

 öfver hela kroppen. Stundom förefinnas små, svarta hårtofsar å ryggen, 



1 1. c. p. 98. 



2 1. c. p. 98. 



