60 HOLMGREN, STUDIER ÖFVER HUDENS OCH DE KÖBTELARTADE HUDORGANENS MORFOLOGI. 



Under det fullt utvecklade tillståndet förete nämda larvs hudkörtlar ett teraligen 

 starkt reduceradt utseende och af vika sålunda ej obetydligt från flertalet öfriga Acronycta- 

 larvers hudkörtlar (fig. 4 a). — Endast i relatift mindre mån sänka sig körtlarna nedom 

 epidermiscellernas basala yta. Körtelcellen är thecabildande. — Hudkörteln sitter ej 

 infattad uti någon papillär excrescens af huden. — Den profunda porkanalen är jem- 

 föi-elsevis mycket lång och smal. — Den superficiela sitter något lyftad öfver hudens yta. 



— Hudkutikulan är af betydlig mäktighet, och hennes fria yta är besatt med mycket 

 låga taggar. 



Omedelbart före förpuppningen blifva de förut opiginenterade epidermiscellerna pig- 

 menterade, på samma gång som man finner en del hudkörtlar hafva nekrotiserats. Kär- 

 norna äro försvunna. Båda cellerna (fig. 4 b) jemte den profunda porkanalen äro genom- 

 dränkta af en homogen substans, hvilken intensift färgas af saffranin. Håret är afstött. 



.3. Aer. aceris LiN. 

 (Tafi. VI, figp. 7 a och 7 b.) 



AuRiviLLius ^ nämner, att äfven denna larv är öfverallt å sin kroppsyta långt hårig; 

 ryggens hår äro samlade i tofsar. 



Hos den fullt utvecklade larven har jag iakttagit tvenne sins emellan något skilj- 

 aktiga körteltyper, den ena tillhörande de dorsala hårtofsarna, den andra uppträdande på 

 papillära excrescenser dorsalt om stigmata. 



Hudkörtlarna tillhörande de dorsala hårtofsarna (fig. 7 b) förete ett temligen redu- 

 ceradt utseende. Körtlarna nå endast i ytterligt ringa mån nedom epidermiscellernas 

 basala yta. Den trikogena cellen är thecabildande. Den secernerande cellen bibehåller 

 uti den perifera utlöparen sin protoplasmatiska natur, men är här genomdragen af fina 

 kanaler, hvilka mer eller mindre djupt sänka sig ned i den större delen af cellkroppen. 

 An finner man den secernerande cellen i sin helhet svartfärgad af osmium, än har, på 

 grund troligen af xjdolbehandlingen, det svartfärgade cellinnehållet extraherats utom i 

 sekretviigarna, hvilka derför såsom på figuren framträda genom sin svarta färgning. — 

 Den profunda porkanalen är särdeles kort. Någon papillär utbugtning af huden såsom 

 insertionsställe för hudkörtlarna förefinnes ej. — Den superficiela porkanalen är deremot 

 ganska djup och höjer sig papillformigt öfver hudens fria yta. — Håren äro försedda med 

 sidoutlöpare. 



De hudkörtlar, hvilka sitta fastade uti papillerna dorsalt om stigmata (fig. 7 a), 

 förete en ansenlig utbildning. Den trikogena cellen är thecabildande. En stor del af 

 dennas basala omfång omfattas af den secernerande cellen, hvilken i sin perifera utlöpare 

 bibehåller sin protoplasmatiska natur. Hudkörtlarna sitta infattade, såsom regel är hos 

 Acronyctalarverna, i en papilliir utbugtning af huden. — Den superficiela porkanalen är 

 dock, i motsats till förhållandet inom Acronyctaslägtet i allmänhet, rätt ansenligt djup. 



— Acerislarven företer sålunda en del karakterer, hvilka tillhöra ofvan skildrade grupper 

 af underfamiljerna Arctiince och Orgyiincc. 



' 1. c. |). 98. 



