K0N6L. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 4. 61 



4. Acr. megaeephala Goeze. 

 (Tafl. VI, fig. 8.) 



Enligt AuRiviLLius^ är denna larv på sidorna långhåi-ig, ofvan nästan naken, endast med 

 ett borst å hvarje ryggvårta. — Här liksom på andra ställen synes nämde författare iden- 

 tifiera den papillära mångkörtliga excrescensen ined den enkörtliga utbugtningen af huden. 

 Med afseende på Acronyctalarverna torde denna Aurivillii uppfattning vara att acceptera. 



Såväl under mellersta som senare utvecklingsskeden finner man hudkörtlarna byggda 

 efter Acronycternas allmänna typ, om de ock äro jemförelsevis något reducerade. 



Förutom det för Acronyctalarverna i allmänhet karakteristiska utseendet af huden, 

 finner man här och hvar, hurusom epidermiscellerna på små circumscripta områden helt 

 plötsligt bli opigmenterade och öfvergå till ett mera cylindriskt utseende. Motsvarande 

 kutikula höjer sig papillformigt öfver hudens yta och bär på midten af sin fria hvälfning 

 en jemförelsevis lång svart tagg. Arten af denna bildning torde väl vara svår att direkt 

 bestämma. Jag skulle dock vara benägen för den åsigt, att här föreligger en mycket 

 reducerad tornebildning. — Den stora caudala fyrkantiga fläck, som uppträder på 10 

 segmentets dorsala yta, är af analogt utseende. 



5. Acr. auricoma Fabr. 

 (TaH. VII, tigg. 1 a och 1 b.) 



Med denna art vidtager en i viss mån annorlunda gestaltad grupp inom Acronyc- 

 ternas stora slägt, hvilken dock äfven i den ofvan skildrade Acr. tridens haft en mycket 

 nära stående representant. 



Vårtorna äro enligt Aurivillius ^ stora, knappformiga med talrika styfva hår. 



Såsom bekant förekommer denna larv under senare utvecklingsstadier i tvenne olika 

 färgtyper. Understundom är nemligen larvens grundfärg svart, ibland åter rödgul. — 

 Dessa båda skilda typer äro med afseende på hudkörtlarnas byggnad konstant något olika, 

 i det att tiian hos den svarta formen (fig. 1 a) finner hudkörteln bibehålla sin ])rotoplas- 

 matiska natur ända upp i hårets centrala kanal, under det att man hos den rödgala 

 formen (fig. 1 b) finner både den trikogena och den secernerande cellen thecabildande. 

 Den svarta typen bibehåller således mei'a sin ursprungliga karakter, dervid erinrande om 

 en del Arctiider, under det att den rödgula diöerentierat sig i öfverensstämmelse med 

 Acronyctalai'ver i allmänhet. 



6. Acr. rumicis LiN. 

 (Tafl. VII, fig. 2 a.) 



Hudkörteln tillhör under senare utvecklingsstadier Acronycternas allmänna typ. 

 Så äfven hos: 



7. Acr. euphorbise Fabr. 

 (Tafl. VII, fig. 3.) 



1 1. c. p. 98. 



2 1. c. p. 98. 



