KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 4. 63 



hårens fästen utmärkas genom svarta maculte. — Om vårtor kan man väl knappast tala, 

 då papillära excrescenser nästan alltid fullständigt saknas. — Hudkutikulans fria yta är 

 för öfrigt besatt med qvadratiska upj^höjningar, hvar och en svarande mot en underlig- 

 gande epidermiscell. Hudkutikulan är af variabel tjocklek. — Epidermiscellerna äro än 

 högt kubiska, än lågt kubiska, pigmenterade eller opigmenterade. 



GeometraB. 



Amphidasis betularius Lin. 



(Tafl. YIl, fig. 8.) 



Denna art är den enda larv inom Geometrernas stora grupp, som jag varit i tillfälle 

 att undersöka. 



Enligt AuRiviLLius ^ är larven småknottrig och å hvardera sidan af leden 8 snedt 

 öfver andhålet försedd med en gulaktig knöl. 



Hudkörtlarna äro medelmåttigt utvecklade och sänka sig i någon mån under epi- 

 dermiscellernas basala jia. — Såväl den trikogena som den secernerande cellen, hvilken 

 senare för öfrigt eger en något förgrenad kärna, är endast i mindre mån thecabildande. 



— Håren sitta infattade uti en papillär excrescens af huden. — De porbildande epidermis- 

 cellerna hafva dock utvecklat en temligen kraftig kutikula, hvilken genom sin egenskap 

 att af saffranin färgas mörkt blåaktig företer en öfvergång från den allmänna hudkuti- 

 kulan till de porbildande epidermiscellernas vanliga hårda kitinmoditikation. Hudkörteln 

 företer sålunda en öfvergång till tornebildning. — Den superficiela porkanalen är af mindre 

 djup. — Håret är kort, men ganska kraftigt bygdt. — Den medelmåttigt utvecklade hud- 

 kutikulan företer små papillära excrescenser på sin yta, af hvilka hvar och en svarar mot 

 en underliggande epidermiscell. — Epidermiscellerna äro högt kubiska och pigmenterade. 



— Hudkörtlarna likna samma bildningar hos Drepanuliderna. — Knölarna å leden 8 ega 

 äfven en i någon mån modifierad kutikula. 



Tager man en allmän öfverblick öfver de olika fjärillarvgrupper, hvilkas hud och 

 hårbära,nde körtelorgan varit föremål för mina undersökningar, torde man väl icke kunna 

 förneka, att för skilda larvformer bestämda och säregna karakterer kunna göra sig gäl- 

 lande, och att sålunda mina här framlagda studier i systematiskt hänseende icke torde 

 vara utan sitt värde. Detta så mycket mer som granskningen af larvers olika utvecklings- 

 stadier i berörda hänseende ofta visar sig vara af särdeles stort intresse. 



Såsom prototypen för Rhopalocera torde väl familjen Nymphalidte kunna ställas, i 

 det att man här jemte en mäktig utveckling af de porbildande epidermiscellernas kutikula 

 äfven finner exquisita tornebildningar. Ät det ena hållet finner man slägtet Pieris här- 



1 1. c. p. 215. 



