KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:0 4. 65 



Notodontiderna förete derjemte under sina yngre utvecklingsstadier karakterer, hvilka hos 

 en del af dem under utvecklingens lopp modifieras i något olika riktningar, hos andra åter 

 persistera under hela larvperioden, och hvilka antyda en nära frändskap äfven åt annat håll, 

 nemligen — under förmedling af slägtet Cerura — med Drepanuliderna. — Hvad beträffar 

 slägtena Phälera och Pyga;ra kan jag ej med någon sannolikhet uttala mig. De tidigare 

 skedena hos Pygtera torde dock hänvisa på någon gemensamhet med Notodontiderna. Att 

 slägtena Cymatophora och Thyatira stå Notodontiderna nära, bör väl vara afgjordt; och 

 för min del skulle jag uti Cymatophora vilja se en öfvergångsform till Noctuiderna, från 

 hvUka Notodontiderna för öfrigt ej torde vara allt för långt aflägsna. — En mycket na- 

 turlig och afrundad grupp utgör Arctiidte. Dock framträda ju med tillräcklig tydlighet 

 skiljaktigheterna mellan underfamiljerna Arctiinje och Orgyiinfe. Colocasia coryli synes 

 hafva upptagit såväl Arctiin8e's som Org}dina?'s mera specifika karaktei^er, på samma gång 

 som arten kommer äfven underfamiljen Acronj^ctinse ganska nära. Slägtet Simyra står 

 emellan Acronycterna och underfamiljen Orgyiinte. — De tidigare utvecklingsskedena hos 

 Acronycterna hänvisa afgjordt på den nära frändskapen med öfriga Arctiidfe's under- 

 familjer. Under senare skeden afvika de dock i olika riktningar. Den mera allmängiltiga 

 typen återfinner man hos tridens, auricoma, rumicis, euphorbise och megacephala. Denna 

 senare art tenderar dock dessutom åt något annat håll. Acronycta aceris aflägsnar sig ej 

 obetydligt från Acronycternas allmännare och mera säregna typ, i det att denna art närmar 

 sig i rätt betydlig grad till Orgyiina?. Acr. leporina tyckes deremot intaga en mera iso- 

 lerad ställning. Så är äfven förhållandet med det Acronycterna närstående slägtet Cra- 

 niophora. 



Noctuiderna bilda en särdeles homogen och derjemte mycket odifferentierad grupp. 



B. Hudkörtlar med en eukel körtelcell, hvUka tömma sitt sekret 

 meUan epidermis' kutikula ocli ceU-lager. 



Det är Versons stora förtjenst att först hafva påvisat tillvaron af dessa egendomliga 

 körtlar och att derjemte hafva bestämt arten af deras fysiologiska betydelse. 



Enligt denne forskare ^ skola dessa hudkörtlar ega följande utbredning i huden : i 

 thoracakegionen 2 öfre och 2 nedre prothoracala, 2 ö. och 2 n. raesothoracala och äfvenså 

 2 ö. och 2 n. metathoracala ; i abdominalregionen 2 körtlar a hvardera sidan af segmenten 

 1 — 9, belägna i flertalet fall såsom de öfre i thorax' segment strax of van stigmata. De 

 tilltaga i storlek fråTi den främre mot den bakre kroppsringen samt äro encelliga, försedda 



^ Hautdriisensystem bei Ronibyciden, Zool. Aiizeig. .lahra;. 13, p. 118. — En fullständioare redogörelse 

 för samme författares U|)pfattning om dessa körtlars byggnad återfinnes uti Arcli. Ital. de Biologi, T. 18, Faso. 1, 

 p. 115: Note sur une serie de nouveaux organes escréteurs, déoouverts dans le Borabyx Mori'. — Ur detta 

 senare arbete är följande referat liemtadt. 



K. Sv. Vet. Akad. Hnndl. Band 27. Nto 4. 9 



