72 HOLMGREN, STUDIER ÖFVER HUDENS OCH DE KORTELARTADE HUDORGANENS MORFOLOGI. 



fig. 1 b!), ^ — vidtager en jeinförelsevis kortare, af en särdeles tunn kutikulär membran 

 utklädd, än rakt förlöpande, än mera slingrande kanal. Denna kanals matrixcell skiljer 

 sig egentligen endast genom sin storlek och genom saknaden af åtminstone mera utta.la.de 

 sekretoriska förändringar från cellerna uti nyss skildrade gångar. — Från genetisk syn- 

 punkt sedt skulle jag vara benägen att uti denna tunna kitinösa membran, som utkläder 

 nyss nämda kanal, se dels en prolongation från den följande afdelningen af ifrågavarande 

 körtel, från den egentligen sekretoriska afdelningen, dels äfven ett från den kanalen om- 

 gifvande cellen utgående yttre förstärkande parti af denna prolongation. — Klemensiewicz 

 har, såsom ofvan refererats, uti den nämda kanal omgifvande protop]a.sma.zonen sett tvenne 

 celler. Dels per analogiam, dels på grund af att jag funnit de tvenne rundade kärnor, 

 som vid ett tvärsnitt visa sig på hvardera sidan OTn kanalen, utgöra endast segment af 

 en och samma kärna, och att jag dessutom aldrig kunnat iakttaga någon cellgräns, sora 

 skulle uppdela nämda protoplasmazon, anser jag åter, att ifrågavarande kanal intager ett 

 naefa centralt läge uti en enda cell, — denna senare svarande mot de hårförande hud- 

 körtlarnes trikogena och exuviationskörtlarnes perifera cell. 



Det sista och vigtigaste partiet slutligen af ifrågavarande körtel utgöres af en enda, 

 secernerande och ofantligt stor, loberad cell med rikligt förgrenad kärna. Hennes perifera 

 ände innesluter en central, temligen kort kanal, som direkt fortsätter sig uti den nyss 

 ofvan beskrifna, af en tunn membran utklädda utföringsgången. — På flera ställen tömma 

 sig uti denna kanals proximala del fina, tydligt afgränsade gångar, hvilka genomsätta den 

 närmast intill kärnmembranen liggande delen af protoplasman. Dessa intracellulära sekret- 

 kajyillarer anastomosei'a lifligt med hvarandra till bildandet af ett hela cellen genomgående 

 nätverk. Endast cellens perifera ände är jemförelsevis fri från dylika kanaler. — Granskar 

 man dessa sekretionskanaler med starkare förstoringar, finner man de af dessa, hvilka ega 

 den minsta kalibern, sakna raembranös afgränsning, under det att de mera fylda och ut- 

 spända gångarna äro utklädda af en ganska, tydlig membran samt här och hvar i en 

 korta.re eller längre utsti-äckning äro segmenterade (se Tafl. VIII, fig. .81), hvarje segment 

 något ampidlartadt vidgadt. — Understundom finner man kapillärerna direkt vidgade till 

 vakuoler. "•^ — Såsom Klemensiewicz framhållit, är man i tillfälle att understundom ur- 

 skilja uti protoplasifians basala skikt en i lodrät riktning gående striering jemte här och 

 der inströdda mindre vakuoler. — Protoplasman äi- för öfrigt ofta i'ik på sekretkulor, 

 om hvilkas förhållande vid sekretionen skall närmare ordas i afdelningen om »Sekretions- 

 fenomen». 



Hvad som för tillämpningen i större utsträckning af de sekretoriska fenomen jag 

 skildrat hos de tvenne föregående körtelgrui)perna synes mig vara af stor bet3'delse, är 

 att jag iifven hos dessa. Klkmensiewicz' körtlar åtei^funnit, ehuru sparsamt, de egendom- 

 liga pr(jt<jplasmatiska. protulxM-anscrna jemte liäi- och hvar uppträdande stöi-re eller mindre 

 vakuoliseringar af kärnan. 



' Dylika iii8tj(',l])iiiiif<'ar ii.-ilVii f/init i,'ikt.l;if>its iil' Soiiäfkkh hos ih; prot.lioracnlii uiåiig'ccllii;a köi'l.(Of;rii|)|)('ni:i. 

 — Beitrilfj;o zur Mistnloojii' Avv iiisi^klcii. Zool. .liilirli, Ahtli. Aiint. ii. Oiitnojoii., Bd III. llcfl. 4, smiil Zodl. Aii- 

 y.mfr., Bd 1.3, p. 9. 



'^ En kut)kuliiris(:r;ul iiiciiibriiii, hnorJinsiiiHlc inl,riif(dlulnra gångar, lini' Manu-le Ide iiikttagit lios (Inistii- 

 ci;cr: (Jlandns fiitanées a oaiiaiix intraccllulairc^s cliez Ics crust.afées d('!i'io|)litliaIines, I. a f-clhilc, T. VII. 1891. — 

 En öfvcrgång iiudlaii kapillaicr ocli vakiiolcr liar samme Inrf. (^j kinuiai iakltaga. 



