KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. NIO 4. 75 



Sekretionsfenomen. 



Redan i samband med ofvan framstälda beskrifningar ötVev larvers hudkörtlar liafVa 

 påpekats en, del morfologiska förändringar hos de secernerande cellerna, hvilka förändringar 

 gifvetvis stå i samband med sekretionen och hvilka jag varit i tillfälle att upprepade 

 gånger iakttaga. 



Då emellertid med afseende på den allmänna cell-läran frågan, beti-äffande sättet och 

 vägarna för körtelcellernas verksamhet, gjorts till särskildt föremål för mänga forskares 

 arbeten i våra dagar, har jag i denna sista afdelning af mitt arbete velat endast i korthet 

 dels sammanfatta hvad jag i detta ämne ofvan på skilda ställen yttrat, dels omnämna en 

 del rön, som jag under spcciel uppmärksamhet på de seki-etoriska förhållandena med an- 

 vändande af lämpliga metoder lyckats göra. 



Om också en del af de fakta jag iakttagit hos lepidopterlarvernas hudkörtelceller 

 under olika facer af dessas verksamhet måhända icke är af beskaffenhet att kunna till- 

 vinna sig ett mera allmängiltigt intresse, torde dock några förtjena att uppmärksammas. 



Vid det speciela studiet af körtelcellernas morfologi under hvila och ai'bete har jag 

 betjenat mig dels af sublimatiixering med följande färgning i hämatoxylin-eosiii eller 

 Ehulich-Heidenhains lösning (rubin, methylgrönt och orange), dels af fixering i Flkm- 

 MiNGS vätska (krom-osmium-ättiksyra) med färgning förmedelst Hermanns metod (saffVanin, 

 gentianaviolett och jod), hvarjemte inbäddningar företagits i paraffin och snitt af omkring 

 3 eller 5 ,«:s tjocklek förfärdigats. 



Af ovärderlig nytta i och för studiet af körtelcellernas morfologiska förändringar 

 under sekretionsarbetet hafva mina ofvan refererade undersökningar öfver de Versonska 

 exuviationskörtlarna varit. Det har nemligen, såsom ofvan blifvit framhållet, varit mig 

 möjligt att bestämma den face under sekretionen, som de olika mikroskopiska bilderna 

 företett. Jag har sålunda med absolut bestämdhet kunnat afgöra, att vissa bilder af dessa 

 körtlar tillhört ett relatift hvilostadium; att andra bilder företett de morfologiska för- 

 ändringar, som karakteriserat den börjande sekretionen, att åter andra i successif följd 

 betecknat den ökande verksamheten; och att slutligen andra visat karaktä,ren i det stadium, 

 då sekretionen nått sitt maximum. Dessvärre har jag ej varit i tillfälle att mera ingående 

 studera öfvergången från det kulminerande sekretionsstadiet tillbaka till körtelcellens hvi- 

 lande tillstånd. 



Jag har sålunda uti den framställning jag här nedan skall lemna att dels rekapi- 

 tulera hvad jag ofvan nämt samt derjemte tillägga ett och annat beträffande exuviatioiis- 

 körtlarnes olika sekretionsfacer, dels jemföra dessa senare med de bilder jag erhållit iios 

 andra körteltyper. 



Jag vill då till en början framhålla, att alldeles obestridligt såväl kärnan som ock 

 cellkroppen undergår morfologiska förändringar, säregna för de olika sekretionstillstånden. 

 Erinras bör äfven, att hos de ofvan skildrade icke hårförande hudkörtlarna, hvilka ega en 

 jemförelsevis gigantisk körtelcell, den distala änden af denna senare, såvidt jag kunnat 

 finna, aldrig, åtminstone morfologiskt påvisbart, i ansenligare grad deltager uti sekretions- 

 arbetet. Det bör också inledningsvis framhållas, att hos de typer af dessa körtlar, hvilka 



