KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 27. N:() 4. 81 



Tafl. IX, iig. 2 gifver ett exempel pä en hudkörtel, behiindlad enligt Hermanns 

 färgningsmetod. Bilden visar en face af cellkroppens sekretoriska verksamhet, sådan jag 

 återfunnit den samma inom hudkörtlarna. Figuren ådagalägger att sekretionen åtminstone 

 delvis är, såsom Altmann ^ uttrja^ker sig, »en granulär process». Mig synes det emellertid, 

 som om sekretionen, åtminstone hos de icke hårförande hudkörtlarna, i sin helhet icke 

 vore inskränkt blott och bart till utvecklingen af sekretkulor, hvilka vandra in uti sekret- 

 kapillärerna; ty då dessa kapillärer i hela sin utsträckning visa sig fylda af, förutom de 

 nyss invandrade sekretkulorna, uteslutande kromofob substans, under det att sekretkulorna 

 med begärlighet upptaga vissa färgningsmedel, torde man väl med nödvändighet fordra 

 tillvaron af något ämne i kapillärerna, som verkar upplösande på sekretkulorna. Sekretet 

 skulle sålunda syntetiseras uti sekretgångarna. 



Jag har dock aldrig uti cellkroppens centrala delar kunnat finna någon ut^'eckling 

 af vakuoler, fylda med kromofob substans eller hyaloplasmer, hvilka skulle vandra mot 

 kapillarlumina. — Jag har derför härvid haft min tanke riktad på kärnan. 



Såsom bekant indelar Altmann - alla körtlar »in solche mit ofltenen Secretionszellen, 

 welche zunächst geformte, nicht gelöste Secretbestandtheile liefern, und solche mit geschlos- 

 senen — , deren Secretionsprodukte schon iimerhalb der Zellen gelöst werden». 



De körtlars celler hos lepidopterlarvema, af hvilka en af bildning strax ofvan framlades, 

 torde efter denna Altmann's indelning utgöra, mellanformer mellan »öppna» och »slutna». 



Icke så alldeles likformigt tyckes sekretionen, åtminstone inom vissa larvgrupper, 

 försiggå hos de hårförande hudkörtlarna. Sekretionsbilderna gifva hos dem af dessa körtlar, 

 hvilkas sekret utgöres af något fettsyrederivat, färgbart af osmiumsyra, tydligt vid handen, 

 att de endast obetydligt till storlek differentierade sekundära granula direkt öfvergå redan 

 inuti cellkroppens massa till det respektive sekretet, för att sedermera aflägsnas genom de 

 preformerade intracellulära gångarna. Tafl. IX, tig. 3 återgifver en dylik hårkörtel, hvars 

 sekretoriska verksamhet ännu endast är inledd. Granula äro färgade af saöranin och 

 kapillärerna tomma. Tafl. IX, tig. 4 återgifver samma körtel under ett mera. frainskridet 

 sekretionstillstånd. Granula äro något större och brunaktigt färgade, kapillärerna äro fylda 

 af svartfärgadt sekret. A de preparat, der xvlol-balsamen ej upplöst sekretionsproduk- 

 terna, tinner man hela cellkroppen så starkt och diffust svartfärgad, att kapillärernas de- 

 taljer fullständigt döljas. 



Det är Altmanns ^ ovanskliga förtjenst att genom sina undersökningar öfver cellens 

 elementardelar först hafva påvisat, att sekretionen är af granulär natur. Färgbara korn 

 uppkomna genom aktiv verksamhet hos cellprotoplasman hafva förut dessutom påvisats, 

 t. ex. i pankreascellerna af Nioolaides och Melissinos,* hos tritoners kloakköi-telceller 

 af M. Heidenhain ^ m. fl. Det har väl i dessa, likasom i flertalet andra, ej citerade fall, 

 varit fråga om z3'mogenkorn. 



^ Die Elemetitarorganisraen und ihre Bezieliungeu zii den Zellen, Leipzig 1894. 



2 1. c. 



3 1. c. 



* Uutersuclmngen iibcr einige inträ- nud extranucleären Gebilde in Pankreas dev Säugethiere, Arch. f. 

 Anat. und Physiol. 1890. 



^ Beiträge zur Kenntniss der Topographie und Histologie der Cloake u. s. w. Areli. f. niikr. Anat., Bd .35. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 37. N:o 4. 11 



