82 HOLMGREN, STUDIER ÖFVER HUDENS OCH DE KÖRTELARTADE HUDORGANENS MORFOLOGI. 



En annan fråga, hvilkens besvarande väl torde vara af stor betydelse, är den, dels 

 huruvida de intracellnlära kapillärerna ega kutikulära väggar eller icke, dels äfven om 

 samma kanaler äro af mera permanent eller af transitorisk art. Subjektift vill jag genast 

 uttala den bestämda öfvertygelsen, att dessa intracellulära gångaa' äro af stabil natur, men 

 sakna väggar. — En iakttagelse synes mig derjemte utgöra ett bevis för riktigheten af 

 denna min tanke, — förutom det förhållandet, att jag iakttagit sekretkapillarer hos bevis- 

 ligen hvilande exuviationskörtlar. 



Förutsatt nemligen, att den meningen är riktig, att ett och samma slag af hår- 

 förande , hudköi'tlar under enahanda utvecklingsskeden secernera ständigt samma form af 

 seki^et, lemna iakttagelserna öfver ofvan nämda hårförande hudkörtlar, hvilkas sekret ut- 

 göres af någon fettsyreart, som med lätthet färgas af osmiumsyi^a, vissa fakta, som synas 

 tala för, att sekretkapillarerna äro permanenta. Granskar man Tafl. IX, tig. 3, der såsom 

 ofvan nämts sekretionsarbetet ännu endast är något inledt, finner man tina, ofärgade och 

 sålunda efter all sannolikhet sekrettomma intracellulära gångar med ungefär enahanda 

 kaliber alltigenom. Någon bestämd afgränsning af kanalerna kan ej iakttagas. Tafl. IX, 

 iig. 4 återgifver samma körtel, då den befinner sig i sekretorisk verksamhet. Man åter- 

 finner samma kapillärer som å nyss hänvisade figur, fastän af osmium svartfärgade, sekret- 

 fylda. Kapillärerna hafva nu temligen ansenligt ökats till sin kaliber och bilda här och hvar 

 ampullartade utvidgningar. Sjelfva kanalerna synas sålunda förefinnas såväl under sekrettomt 

 som sekretfyldt stadium, endast de ampullartade utvidgningarna utgöra accessoriska bild- 

 ningar. Under sekretfyldt stadium är kapillärernas afgränsning skarpare, troligen beroende 

 på någon förtätning af närmast liggande protoplasmazon. Kapillärerna hos fjärillarverna 

 skulle sålunda vara preformei-ade och ej ega en membranös afgränsning, analog med den 

 som Manille Ide ^ trott sig finna hos en del crustacéer. 



Altmann lemnar i sitt ofvan hänvisade arbete eklatanta exempel på sekretkulor, 

 hvilka vandra ut ur körtelcellerna in i körtellumen, för att der sälla sig till öfriga sekre- 

 tionsprodukter. — Det torde således endast vara ett alldeles analogt förhållande, som jag 

 påvisat hos en del af fjärillarvernas hudkörtlar, då jag framhållit, att sekretkulor vandra 

 in i sekretkapillarerna; ty dessa senare äro ju endast att uppfatta såsom utgreningar af 

 körtellumen och deras protoplasmatiska väggar blott såsom extrema utvigdningar af körtel- 

 cellens secernerande yta. 



c, La Cellulf, T. VII. 



