6 c. J. JOHANSON, OM GRÄSENS KVÄFVEFUIA RESERVNÄRINGSÄMNEN. 



Till de liiir ofvan uppriiknade kan jag endast liigga ett fatal i det frdjande omnämda 

 arter, hos livilka jag vid mina nndersökningar anträffat stärkelse i de ufvervintrande 

 organen. 



St/j^n capillata L. Denna art har ett mycket obetydligt ntveckludt nnderjordiskt 

 stamsystem, och stärkelsen är hufvudsakligen npplagrad i de bladslidor, som omgifva de 

 unga öfvervintrande skotten. De äro något uppsvälda vid basen och visa sålunda en an- 

 tydan till särskild tillpassning för sin funktion. Särskildt är detta fallet med den slida, 

 som närmast omger det unga, outvecklade skottet. Förtjockningen iir ej likformig rundt 

 om, utan sjelfva midtelpartiet och de hvarandra täckande kanterna äro ganska tunna, 

 under det att de på sidorna varande partierna äro temligen mycket förtjockade och stå ut 

 åt sidorna, såsom fig. 1 tafl. I utvisar. Dessa utvidgade delar bestå till största delen af ett 

 tunnväggigt parenkym, i hvars celler stärkelsen är upplagrad. Den stödjande väfnaden 

 utgöres af en på utsidan belägen subepidermal bastmantel, hvilken är ganska starkt ut- 

 vecklad på det tunnare midtelpartiet, men hvilken blir betydligt svagare på de fiirtjockade 

 partierna, der den endast utgöres af ett par cell-lager. 



Lasiagrostift argenten (Dec). Rhizomerna af denna art innehålla ganska mycken 

 stärkelse, isynnerhet i den utanffir bastmanteln liggande barken, hvars celler äro fulla af 

 små stärkelsekorn. 



Cinnn mexicana Beauv. har rhizomernas bark i hög grad stärkelseförande, hvarjemte 

 detta kolhydrat äfven fiirekommer i märgen, ehuru i ringare mängd. 



Phragmites communis L. I rhizomet. 



Triodia decuvibeni? Beauv. Stärkelse förekommer, ehuru ej i någon betydlig mängd, i 

 de nya skottens lågblad, särskildt i de inre. 



Glyceria spectabilis Mert. et Koch. I rhizomerna finnas stora mängder stärkelse 

 upplagrade nästan uteslutande i de celler, som ligga utanför den yttre kärlknippekretsen. 

 Denna art uppgifves af Nägeli sakna stärkelse i de underjordiska delarne. Mcijligen har 

 Nägeli insamlat sitt material under vintern, då stärkelsen redan kan hafva blifvit för- 

 vandlad till glycos och börjat tagas i anspråk för de nya skotten, hvilka hos denna art 

 isynnerhet söderut, torde framkomma ganska tidigt. T så fall är olikheten af de resultat, 

 till hvilka vi kommit, ganska lätt förklarlig. 



Brachypodium ccespitosum Presl. I rhizomerna, silrskildt i barkens celler, fiirekommer 

 temligen mycket stärkelse. 



Resultatet af de utförda undersökningarna visar sålunda, att man visserligen funnit 

 stärkelse såsom reservnäringsämne hos rejiresentanter fiir 1 'S slägten, men detta är dock 

 ett mycket ringa antal i ffirhål lande till dem, hos hvilka man vid undersökning af vid 

 samma tid insamlade jordstammar etc. blott finner ett vattenklart innehåll i cellerna eller 

 på sin höjd endast anträffar ett ringa fåtal korn af transitorisk stärkelse. Dessa arter 

 synas emellertid ej hafva mindre behof af reservnäringsämnen för att på våren tillräckligt 

 hastigt kunna utveckla sina nya skott än de stärkelsefiirande, och redan af denna omstän- 

 dighet föranledes man till den förraodan, att hos dessa arter ett annat kväfvefritt ämne 

 ersätter stärkelsen i detta afseende. Nägeli *) antager, att detta i de flesta fall är socker. 



*) Nägeli, Stärkekörner, sid. 540. 



