8 c. J. JOHANSON, OM GRÄSBNS KVÄFVEFRIA RESERVNÄRINGSÄMNEN. 



finnas om inulinets förekomst hos kryptogama växter, bestrider lian nicil bestämdhet utom 

 i ett enda fall. Det är de genom Nägelis undersökningar bekanta sfärokristallerna hos 

 Acetalndaria iiwdittrrnnfa, ehuru han icke anser det vara fullt bevisadt, att de verkligen 

 utgöras af innlin, dä man hvarken känner deras kemiska sammansättning eller lösningarnes 

 optiska egenskaper. 



Till alldeles samma resultat beträffande de äldre uppgifterna om inulinets förekomst 

 utom Compositse kommer Prantl i sin samma år som Dragendorffs arbete utkomna Mono- 

 grafie des Inulins '). Han ställer sig till och med ännu mera skeptisk emot Acetahularia- 

 sfärokristallernas inulinnatur. Oaktadt dessa båda författare, de mest framstående for- 

 skarne på detta område, på grund af undersökningarnes ofullständighet ej kunnat erkänna 

 de nämda bildningarne såsom inulin, har dock denna uppgift blifvit intagen och upprepad 

 i våra vanliga läroböcker, och detta oaktadt de ej kunnat anföra några nya fakta, som 

 tala för denna åsigt. I senare tid äro sfärokristallerna af Åeetabularia undersökta af 

 Hansen ^), som derom yttrar följande: »Dieselben sind nicht, wie ich anfangs glaubte, unor- 

 ganischer Natur. Sie qnellen in Schwefelsäure auf und verschwinden langsam, ohne dass 

 virohl eine eigentliche Lösung stattfindet. Zieht man die Åeetabularia mit kochendem Wasser 

 aus und fällt mit Alkohol, so erhält man einen weissen Niederschlag, der unzweifelhaft 

 die Substans der Sphärokrystalle darstellt. Beim Verbrennen biidet sich reichliche Kohle. 

 Beim Kochen mit Schwefelsäure biidet sich kein alkalische Kupferlösung reducirender 

 Körper, so dass also die Sphärokrystalle kein Inulin sind». På grund af dessa upp- 

 gifter torde man derför utan betänkande kunna stryka Åeetabularia såsom inulin- 

 förande växt. 



Den första säkra uppgift angående inulinets förekomst hos någon växt af annan familj 

 än Compositse lemnas af Prantl i hans förut omnämnda arbete ') Det är hos Campanula 

 rapunculoides. 



En närmare undersökning öfver reservnäringsämnena i de vegetativa delarne hos 

 Cam2:)anulaceerna och närstående familjer utfördes några år senare af Gregor Kraus *). 

 Af densamma framgår, att inulin förekommer hos 7 slägten inom fam. Campanulaceee, 

 hos 7 inom Lobeliacese och hos 4 inom Goodeniaceee, och det synes sålunda vara nästan 

 lika allmänt och spela nästan lika stor roll hos dessa familjer som hos Compositaj. Kraus' 

 undersökningar äro mycket värdefullare än åtskilliga andras, emedan han ur flere arter 

 har isolerat sitt ämne och underkastat detsamma en kemisk analys, samt dervid funnit, att 

 det verkligen eger samma sammansättning som inulin, med hvilket det för öfrigt öfver- 

 ensstämmer till sina kemiska förhållanden. Hans undersökningar äro dock icke fullt 

 uttömmande, ty han har icke lemnat någon uppgift angående den relativa lösligheten eller 

 angående lösningens optiska egenskaper etc, och man kan derför ej med säkerhet afgöra, 

 om det är fullkomligt identiskt med Compositeernas inulin eller om det i något afseende 

 afviker derifrån. Man skulle nästan halva skäl att misstänka det senare, ty Kraus 

 uppgifver om några, t. ex. Campanula rapunculoides och Musschia, att de i dem utfälda 



') Sid. 44—48. 



'-) Hansen, Ueber Spliarokry ställe, sid. 105. 



') Peantl, Monografie des Inulins, sid. 43. 



*) G. Kraus, Das Inulin-Vorkommen ausserhalb Conipositeu. 



