18 c. .1. JOHANSON, OM GRÄSENS KVÅFVEFRIA RESERVNÅRINGSÄMNEN. 



Gramininet förekommer lios ett stort antal gräs. Hos Avena pratensis, Festuca elatior, 

 F. heter ophylla, Agrostis stolonifera, A. capillacea, A. alpina och Trisetum alpestre före- 

 kommer det rent, icke uiipblandadt med det i det följande omtalade phleinet. Hos 

 åtskilliga andra arter förekommer det tillsammans med phlein och dervid ofta i samma 

 cell, så att vid utfällning med alkohol samma sfärokristall kommer att utgöras både af 

 l^hlein och graminiu. Det förra intager då alltid sfäroki-istallens centrum, och denna är 

 för öfrigt i följd af gramininets närvaro svagt koncentriskt strimmad. Vid tillsats af vatten 

 afsätter sig nu ett periferiskt tjockare eller tunnare lager af graminin skarpt från det 

 öfriga och löser sig hastigt, under det att den centrala delen, som utgöres af phlein, blir 

 kvar såsom en i vatten olöslig, radiärt strimmad sfärokristall. 



Gramininet och phleinet kunna äfven hos samma växt vara skilda till rummet. I så 

 fall förekommer phleinet, stundom med en ringa inblandning af graminin, i stammen under 

 det att gramininet finnes i de nya skottens lågblad i nästan rent tillstånd. Så har jag- 

 funnit förhållandet vara hos Baldingera anmdinacea och Calamagrostis arundinacea. Utom 

 hos de nu nämda arterna har jag iakttagit graminin i större eller mindre mängd hos Poa 

 sudetica, P. coenicea, P. compressa, P. alpina, Phleum Böhmeri, P/d. pratense, Änthoxanthuni 

 amarutu, Calamagrostis Hartmanniana, C. lapponica, Dactylis glomerata, Alojjecurus pra- 

 tensis, Holcus mollis. 



I knölarne af Anthoxanthum, bulbosum, hvilka för öfrigt innehålla triticin, har jag 

 äfven iakttagit små af graminin bestående sfärokristaller. 



3. Om Phlein, dess egenskaper och förekomst. 



Likasom gramininet utfälles äfven det i cellsaften lösta phleinet vid tillsats af alkohol, 

 ehuru vida hastigare. Om alkoholen får direkt komma i beröring med lösningen, bildas 

 likaledes en emulsion af små drojapar koncentrerad phleinlösning, hvilka snart hårdna till 

 små strukturlösa korn, som sluta sig tillsammans till små bollar eller oregelbundna 

 grupper. 



Äfven vid temligen långsam utfällning genom inläggning af hela växtdelar i svag 

 sprit afsätter sig kolhydratet gerna i form af mycket oregelbundna klumpar, och det synes, 

 som om sfärokristallbildningen vore förbunden med större svårighet. I stamknölarne af 

 Phleum pratense, hvilkas celler innehålla en ganska koncentrerad lösning af phleinet, finner 

 man sålunda efter deras förvaring i alkohol jemförelsevis sällan regelbundet utbildade 

 sfärokristaller. Hvarje cell är deremot helt och hållet eller delvis uppfyld af en tätt intill 

 cellväggen liggande oregelbunden kropp, som nu alltid är genomdragen af större och mindre 

 porer eller rundade vacuoler. Dessa phleinklumpar äro af ytterst vexlande gestalt. Ofta 

 intages ena ändan af cellen af en större rundad hålighet, under det att hufvudmassan af 

 det utfälda kolhydratet intager motsatta sidan och omsluter med sina utefter cellväggarne 

 nedskjutande kanter äfven delvis håligheten. Den dessutom af porer och hål genomdragna 

 phleinklumpen får derigenom i tvärsnitt ett halfmånformigt utseende. Stundom intager 

 den stora håligheten i det närmaste cellens midt och är på alla sidor omgifven af det 

 intill väggarne liggande, af porer och smärre vacuoler genomdragna phleinet. Emellanåt 

 stöter phleinklumpen rundtom intill cellväggen och är blott genomdragen af mindre hål 



