KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:0 2. 41 



kruka i ett varmare rum för att påskynda utvecklingen. Redan den 9 februari hade 

 sidoknopparne skjutit fram och utvecklat blad af ett par, tre tums längd. Jag undersökte 

 nu stamkncjlarne och det visade sig, att stärkelsen var helt och hållet försvunnen och att 

 cellulosan börjat resorberas. Upplösningen tillgick på alldeles samma sätt som hos Poa 

 hulhosa. Emedan cellulosalagret här är större och tjockare, blifva också de af fermentet 

 bildade håligheterna större och tydligare och man kan lätt iakttaga, att de ej stå i öj^pen 

 kommunikation med cellumen. Särskildt omkring porerna griper upplösningen raskt om- 

 kring sig, och dessa blifva derför mycket snart omgifna af en stor rund hålighet, hvilken 

 sedd från ytan gifver dem utseende af stora ringporer (taflan IV, fig, 42 — 43). Det 

 närmast cellumen varande lagret afviker genom en något olika ljusbrytning från den öfriga 

 cellulosan. Dess motståndskraft mot fermentets inverkan torde möjligen bero på någon 

 incrustering af främmande ämnen. 



K. Sv. Vet. Akud. Handl. Bd. 23. N:o 2. 



