KOSGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND 37. N:0 I. 



15 



Profvets art. 



Antal 

 årsringar. 



Radiens 

 längd. 



Ärsringarnas 

 medelbredd. 



Larix decidaa. Frän Moray-shire ' 70 



L. europaea. Skåne, Lnnd ^ ; 50 



Picea excelsa. Värmland " 28 



P. excelsa. Jylland ^ 44 



425 mm. 

 300 . 

 140 . 

 170 . 



b,07 mm. 

 6 



5 

 3,86 » 



Det måste i detta sammanhang först och främst anföras, att graden af känslighet 

 för askologiska faktorers inverkan på vedbildningen växlar för olika trädslag. Cypressen, 

 idegranen och enen visa sålunda äfven under gynnsamma vegetationsbetingelser normalt 

 smala årsringar. Tallen, granen och lärkträdet äro i detta afseende dessa trädslags mot- 

 satser. Hos tallen hafva Martin och Bravais sökt påvisa, att årsringarnas medelbredd 

 successivt aftager, ju mera den närmar sig vegetationsgränsen eller på ju högre bredd- 

 grad den växer. Detta förhållande hafva de åskådliggjort i följande skema. ^ Middendorfit 

 har bekräftat riktigheten af dessa undersökningar samt funnit, att äfven lärkträdets års- 

 ringar variera efter samma lag. * 



a) Kaafjord under 69°57' nordl. br. 



b) Pello . 



c) Gefle 



d) Halle . 



e) Hagenau 



66°48' 

 60°40' 

 51°30' 

 48°43' 



årsringarnas medelbredd var å träd på dessa olika breddgr. resp. : 



1 



—50 



årsring. 



50 



— 100 årsring. 



a) 



1 



mm. 







0,8 mm. 



b) 



1,4 



» 







0,8 » 



c) 



2 



* 







1,5 » 



A) 



2,4 



» 







1,2 » 



e) 



3,2 



» 







3,2 » 



100—150 årsring. 

 0,68 mm. 



0,6 » 



1,0 » 



150 — 200 årsring. 

 0,5 mm. 



0,5 » 

 0,8 » 



Man behöfver emellertid icke frän vidt skilda breddgrader hämta sitt jämförelse- 

 material för att hos ofvannämnda trädslag kunna konstatera en betydande variation i den 

 årliga tillväxten. En dylik kan nämligen äfven framträda på ett relativt begränsadt om- 

 råde och kännetecknar sålunda t. ex. vegetationen inom de tempererade ländernas fjäll- 

 och bergstrakter, hvarest ytterligheter råda i jordmån, höjdförhållanden och klimat. 

 Denna variation tager sig ofta uttryck i så olika gränsvärden för årsringarnas medelbi'edd, 

 att man vore böjd att förlägga dessa extremer på vidt skilda breddgrader. Variationen 



1 Lindman, anf. st., sid. 24. 



^ Ifrågavarande jämförelsematerial har erhållits från Lunds Botan. Institution. 



■' Krads, Treibhölzer, anf. st., sid. 112. 



* MiDDENDORFF, anf. St., sid. G33, anm. 1. 



