18 



FREDRIK INGVARSON, OM DRIFVEDEN I NORRA ISHAFVET. 



Såsom medeltal för arsringarnas bredd erhölls nämligen 1,55™"/ ett värde, som i relation 

 till det af nämnde författare för stamvedens arsringar konstaterade medeltalet 0,9 ""■ måste 

 anses vara påfallande högt. Som Kraus förut gjort liknande iakttagelse på sådana prof, 

 som han förmodade vara rotdelar af Larix sibirica, drager Lindman slutsatsen, att »arter 

 af Larix under de högre breddgradernas klimat hafva mycket breda års- 

 ringar i roten». ~ Denna slutsats torde dock vara något förhastad. Af såväl Lindmans 

 som våra egna tabeller att döma varierar nämligen medeltalet för arsringarnas 

 bredd inom vidt skilda gränsvärden. Dessa äro enligt Lindmans beräkningar^ 

 0,54 — 3,4 °""', enligt våra 0,42 — 4,4i "'"■. I vårt undersökningsmaterial representeras de 

 högsta värdena af sådana vare sig gran- eller lärkträdsrötter, hvilka äro 

 starkt excentriskt utvecklade och kunna sägas vara miniatyrbilder af tropikernas 

 »Bretterwurzel». Tvärsnittets organiska centrum ligger sålunda i periferien af detsamma, 

 och årsringarna äro präglade af en stark hyponasti. Dylika tvärsnittsbilder äro emeller- 

 tid kända äfven från våra barrträd och karakterisera särskildt rothalsen eller öfver- 

 gångspartiet mellan stam och rot, när detta tenderat att brädformigt utvecklas. Vi hafva 

 i Lunds botaniska trädgård varit i tillfälle att iakttaga dylika rotdelar af såväl gran som 

 lärkträd och funnit mellan dessa och ifrågavarande prof en fullständig öfverensstämmelse. 

 Detta sakförhållande belyses af följande mätningar. 



Profvets art och nrsprnng. 



Antal 

 arsringar. 



Längsta 

 radien. 



Årsringamas 

 medelbredd. 



Kortaste 

 radien. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Pioea obovata, Jenissej 



Pioea excelsa. Hört. Bot. Lnnd 



37 



22 



121 mm. 

 151 . 



3^27 mm- 

 6,86 • 



8 mm. 

 14 . 



0,22 mm. 

 0,64 . 



Dessa i tabellen anförda höga medelvärden för arsringarnas bredd karakterisera 

 emellertid endast rothalsen såsom sådan. Ju längre ut på roten från stambasen räknadt 

 tvärsnittet tages, desto smalare blifva dess arsringar. Följande tvenne tvärsnittsserier, 

 tagna ur samma prof som ofvan, skola markera detta. Ordningsföljden inom serierna 

 angifves med siffror sålunda, att n:o 1 betecknar öfvergångspartiet mellan stain och rot, 

 n:o 2 ett stycke längre ned o. s. v. 



Profvets art och ursprung. 



Ordnings- 

 följd inom 

 serien. 



Afständ frän 

 stambasen, 



Antal 

 arsringar. 



Längsta 

 radien. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Picoa obovata. Jenissej 



Picea excelsa. Hört. Bot. Lund 



1 Lindman, anf. st., sid. 29. 

 ^ Lindman, anf. st., sid. 30. 



O mm. 



146 

 200 

 O 

 100 

 250 

 315 



37 

 37 

 37 

 37 

 22 

 22 

 22 

 22 



121 mm. 



80 > 



57 . 



51 » 



151 . 



95 . 



50 » 



35 » 



3,27 mm. 



2,16 > 



1,64 » 



1,38 . 



6,86 » 



4,32 . 



2,27 . 



1,.59 > 



