KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 I. 



19 



Då samtliga af breda årsringar karakteriserade såväl gran- som lärkträdsrötter i vår 

 drifved till habitus öfverensstärama med de båda i ofvanstående tabell upptagna och så- 

 lunda med all sannolikhet äro delar af rothalsen, toi^de man alltså med kännedom om, att 

 detta parti af trädet ofta företer en anmärkningsvärdt stark utveckling af årsringarna 

 utefter en bestämd radie, hvarken vara berättigad att antaga, att Lindmans ofvan citerade 

 slutsats är allmängiltig, ej heller att dessa rötter vuxit under särskildt gynnsamma 

 vegetationsbetingelser eller på en sydligare breddgrad. 



2. Tvärsektionsbilder af vedeu. 



Arsringarnas bredd å en tvärsektion växlar på olika punkter af radien. Trenne 

 hufvudzoner kunna således urskiljas, en central, en intermediär samt en perifer. Den 

 förstnämnda utgöres af visserligen smala, men dock distinkt markerade och för blotta ögat 

 fullt skönjbara årsringar. Den perifera zonen bildas af tvärsnittets svagast utvecklade 

 årsringar, hvilka synas sammansmälta med hvarandra och oftast ej ens med lup kunna 

 urskiljas. Först under mikroskopet framträda de tydligt och visa sig bestå af 2 eller 

 några få cellrader. De intermediära arsringarnas bredd åter är underkastad stora varia- 

 tioner, hvilkas extrema former här nedan skola anföras. 



1) Den ena extremen representeras af starkt excentriskt utvecklad rotved. Dess 

 centrala zon ligger i tvärsnittets ytterkant samt utgöres af ett diarkt kärlknippe jämte ett 

 fåtal nästan centriskt utvecklade årsringar. Den intermediära zonen består af särdeles 

 frodiga årsringar, hvilkas utveckling karakteriseras af en stark hyponasti. Den perifera 

 zonens årsringar -åter äro mycket smala, och deras antal kan ofta först under hög förstoring 

 afläsas. Proportionen för arsringarnas medelbredd i de olika zonerna angifves i följande tabell: 



Profvets art ocli ursprung. 



1 — 5 eeutr. ärsr. 



5 — 37 interm. årsr. 



37—62 perif. årsr. 



Radiens 

 längd. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Radiens 

 längd. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Radiens 

 längd. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Picea otovata, Jenissej 



4 mm. 



0,8 mm. 



115 mm. 



3,59 mm. 



5 mm. 



Q 2 mm. 



2) Den andra extremen representeras af sådana såväl stam- som rotprof, hvilkas 

 intermediära årsringar äro föga bredare än de centrala. 



Profvets art och ursprung. 



1 — 5 centr. ärsr. 



5—55 interm. årsr. 



55—80 perif. årsr. 



Radiens 

 längd. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Radiens 

 längd. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



Radiens 

 längd. 



Arsringarnas 

 medelbredd. 



- Larix sibirica (stam), Jenissej 



> 1 (rot), > 



5 mm. 



1 mm. 



55 mm. 



1_1 mm. 



10 mm. 



0,4 mm. 



1—9 centr. ärsr. 



9—104 interm. ärsr. 



Perifera årsr. saknas. ! 

 1 



3 mm. 



0,33 mm. 



54 mm. 



0,57 mm. 





■ 



