24 FREDRIK INGVARSON, OM DRIFVEDEN I NORRA ISnAFVET. 



ajitino-en en enda lång linie eller ocksä tvenne, hvilka sträcka sig längt utanför porens 

 yttre ring och Inlda sneda vinklar med hvarandra. ^ 



WiESNER ^ anser för Larix vara karakteristiskt, a,tt de parenkyraatiska inärgstråls- 

 cellernas småporcr anläggas i en brant spiral (»einer steilen Spirale»), något som han däremot 

 icke observerat hos Picea. På tangentialsnitt af veden förekomma enligt sa-mme författare 

 220 enradigt anordnade märgstrålar hos Picea, 270 hos Larix å 1 kvmm. 



D. P. Penhallow ^ har äfven lämnat bidrag till denna frågas lösning, hvilket i 

 korthet kan angifvas sålunda: 



Hartsceller finnas, men på gränsen mellan höst- och vårved: Larix. 



Hartsceller saknas fullständigt: Picea. 



A. Kleberos * inlägg i frågan grundas på strukturen af vattenmärgstrålscellernas 



Höstvedens vattenmärgstrålsceller sakna spiralförtjockning: Larix. 



Höstvedens vattenmärgstrålsceller äga spiralförtjockning: Picea. 



Frånsedt de diagnoser, som endast innebära relativa karakterer, torde ingen af de 

 öfriga vara allmängiltig eller ens tillförlitlig för de arter, på hvilkas undersökning den 

 baserats. Lindman har sålunda vederlagt Kraus' uttalande om raärgstrålscellernas tät- 

 porighet hos Picea (sidd. 15, 16). 



Petersen ^ finner såväl Wiesners som Penhallows släktdiagnoser otillförlitliga. De 

 undersökningar i saken i fråga, som vi företagit, hafva vi funnit bekräfta denna kritik. ''' 



Den af Lindman påpekade skillnaden i vedbyggnaden dessa släkten emellan synes 

 oss ej vara undantagslöst konstant. Han grundar, som nämndt, diagnosen på trakeidernas 

 radiala vidd. Denna varierar emellertid betydligt äfven inom ett och samma träd; i 

 grenveden är den sålunda mindre än i stamveden och i stamveden mindre än i rotveden. 

 Men äfven inom hvar och en af dessa morfologiskt olikvärdiga delar gör sig en variation 



^ ÖRTENBLAD betonar dock, att anförda karakterer ej äro fullt konstanta. 



^ WiESNER, anf. st.,- sid. 102. Undersökta arter äro: Larix europcea DC, Larix sihirica Ledeb., 

 Ahies excelsa. I denna senare art inbegripes äfven Abies ohovata Lou dr. 



^ D. P. Penhallow, Tbc Generic Characters of the North American Taxacere and Coniferefe, sid. 48. 

 Proceedings and Transactious of the Royal Society of Canada 1896. Second series. Vol. II. Montreal 1890. 

 Undersökta arter äro: 



Larix occidentalis Nutt. Picea ruhra Link. 



Larix ainericana Michx. Picea nigra Link. 



Larix Lyalli Pari. Picea alba Link. 



Picea sitchensis Trautv and Mey. 



Picea pungens Engelm. 



Picea Engehnanni Engelm. 

 * A. Kleberg, Die Markstrahlen der Coniferen. Botan. Zeitung 1885, sid. 725. Undersökta arter äro: 

 Larix europwa DC. Picea excelsa Link. 



Larix pendula Salisb. Picea nigra Link. 



Picea orientalis Carr. 



Picea Khutrow Carr. 



Picea alba Link. 

 '' Petersen, anf. st, sidd. 20, 22. 

 " Undersökta arter äro: 



Larix europcea DC. Picea excelsa Link. 



Larix americana Michx. Picea alba Link. 



Larix sibirica Ijedeli Picea ohovata Ledeb. 



