28 FREDRIK INGVARSON, OM DRIFVEUEN I NORRA ISHAFVET. 



Såsom redan påpekats (sid. 23), tillhöra samtliga barrträdsprofven i den vid Jenissej 

 insamlade drifved, med hvilken vi nu sysselsätta oss, Pinus-typen samt den grupp inom 

 denna, som representeras af Larix och Picea. 



Båda dessa släkten äro representerade; enligt ofvan anförda släktdiagnos äro de i 

 denna drifved sålunda fördelade: 



Larix: N:o 1, 3, 12, 13, 18, 19, 20, 21, 24, 29, 30, 33. 



Picea: N:o 6, 22, 34. 



Enär en del af dessa prof voro försedda med bark, och denna företer för dessa båda 

 släkten karakteristiska kännetecken, hafva vi varit i stånd att konstatera, att ofvan an- 

 förda diagnos äfven omfattar de sibiriska arterna. 



Af 15 undersökta barrträdsprof saknade 10 fullständigt bark, på de 5 öfriga kvarsatt 

 den antingen såsom rest af ytbarken eller kring invuxna knastar. Under mikroskopet 

 urskildes trenne typer af ifrågavarande barkprof: 



Den ena typen karakteriseras af i sekundära barken förekommande tangentialt 

 sträckta cellgrupper, hvilka genom sin hvita färg starkt afstucko mot den omgifvande 

 mörkbruna eller körsbärsröda väfnaden. En dylik cellgrupp visade sig bestå af ett större 

 eller mindre antal starkt förtjockade sklerenkymatiska parenkymceller. Dessa synas vara 

 identiska med de stenceller, hvilka karakterisera den europeiska granens bark. Prof n:o 6. 



Den andra typen åter kännetecknas af i sekundära barken rikligt förekommande, 

 långsträckta, sklerenkymatiska prosenkymcellcr, hvilka ej äro anordnade i grupper utan äro 

 isolerade. Deras väggar äro starkt förtjockade och tätt skiktade, och deras lumen är be- 

 tydligt reduceradt. Dessa prosenkymcellers struktur och anordning karakterisera, som 

 bekant, det europeiska lärkträdets bark. Prof n:o 1. 



Den tredje typen slutligen karakteriseras däraf, att sklerenkymceller i den se- 

 kundära barken saknas. Prof n:o 33. 



Beträffande dessa sklerenkymcellers förekomst i barken af Larix--dvter hafva vi ur- 

 skilt 2 typer: 



I. Europcea-tyyien: stenceller finnas i riklig mängd: 



1) Larix europa^a DC. 



2) Larix sibirica Ledeb. 



3) Larix americana Michx. 



4) Larix leptolepis Hört. 



II. (/)a/mnca-typen?): stenceller saknas: 

 Larix dali urica (F i s c h). 



Den förstnämnda typens första art är beskrifven af Schacht, von Mohl och Kraus. 

 Den sistnämnda åter eller såsom Dahuriea betecknade typen är oss vetei'ligen ej förut 

 omnämnd i litteraturen. Då vi emellertid endast haft tillgång till barkprof från tvenne 

 individer af Larix dahuriea, anse vi oss ej utan reservation berättigade att uppställa 

 denna typ som konstant. I enlighet härmed kan det i vår drifved under tredje typen 

 anförda och såsom Larix dahuriea identifierade barkprofvet (n:o 33) ej med någon större 

 visshet angifvas härstamma från denna art, hvilken för öfrigt hvarken af Miduendorff, 

 Arnell eller Scheutz omtalas växa i Jenissejs floddal. 



