KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 I. 



35 



antydning till en sådan förefinnes, i det att cellerna i årsringens 

 •1—2 yttersta cellrader äro i radial riktning något sammantryckta. 

 I den sistnämnda konstruktionsforraen ' åter, som kännetecknade 

 tvärsnittets perifera del, är höstzonen väl utvecklad och når en 

 analog utbildning med motsvarande i stammens smala årsringar. 

 Dess celler äro sålunda typiska höstceller, och dess mäktighet blir 

 enligt VON Mohl ^ omvändt proportionell mot årsringens bredd. 



I detta senare afseende råder emellertid olikhet 

 toellan rotved af Larix europcea samt ofvan beskrifna 

 rottyp af Larix sihirica. För denna sistnämnda är nämli- 

 gen egendomligt, att vårzonen alltid, oafsedt årsringens 

 bredd, är den mäktigast utvecklade, samt att höstzonen är 

 reducerad 'till blott några få cellrader. Dessa, som utgöras 

 af starkt förtjockade samt i radial riktning betydligt samman- 

 tryckta element, bilda vanligen sicksackformiga band, en anordning, 

 som i förening med vårcellernas ofta starkt undulerade väggar 

 torde motsvara en mäktig utveckling af böstzonen och sålunda 

 bidraga att höja årsringens mekaniska fasthet. 



Att den 5>stoffleitende» principen behärskat differentierings- 

 företeelserna inom denna rotvedstyp, tager sig äfven ett uttryck i 

 radialJDorernas anordning och struktur. De äro utomordentligt 

 stora, och deras diffusionsyta upptager radialväggens 

 nästan hela bredd. De äro talrika samt anordnade an- 

 tingen i spiral eller ock i tvenne rader. 



Tangentialporer förekomma i rotved normalt å höstzonens 

 1 — 3 yttersta cellager. De kunna dock äfven påträffas i vår- 

 celler och karakterisera t. o. m. stundom samtliga årsring- 

 ens celler. Denna iakttagelse gäller dock endast sådana års- 

 ringar, hvilka äro mycket smala och sammansättas af endast ett 

 fåtal celler, vanligen 6 — 7. Dessa äro samtliga tunnväggiga, och 

 höstzonen är endast antydd därigenom, att celluinina i årsringens 

 1—2 yttersta cellrader äro i radial riktning något sammantryckta, 

 Samma iakttagelse öfver tangentialporernas utbredningsförhälLinden 

 inom årsringen äro gjorda af Russovv - i rotved af Pinus silvestris 

 samt af Strassburger '^ i grenved af Pinus Laricin. I bägge 

 fallen voro årsringarna tunna och höstveden endast antydd på 

 ofvan nämnda sätt. 



Höstvedens tangentialporer förete en olikartad struktur allt 

 efter deras förekomst i perifera eller centrala årsringar. De först- 

 nämnda karakteriseras sålunda af relativt små porer med trång och 



Fig. 6. Tvärsnitt ur rotveden 

 af Larix sihirica Ledeb. 

 (drifved från Jenissejs floddal. 

 Sibirien), visande breda af stark 

 hyponasti präglade årsringar. 

 En d.ylik sammansättes af de 

 tre för en typiskt utvecklad 

 årsring karakteristiska zonerna 



^ VON MoHL. aiif. st., sid. 228. 



ä RUSSOW, auf. st., sid. 37. 



^ Steassbtjrger, anf. st., sid. 13. 



