KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. NIO I. 37 



starkt förvedade element, dels af tunnväggiga sådana. Dessa senare äga än 

 trånga än mycket vida cellumina. 



Enligt Klebeeg ^ sakna ifrågavarande parenkymskidor hos Picea excelsa dessa tunn- 

 väggiga element, hvilka däremot förefinnas hos Picea alba. 



Märgstrålarna äro dels 1-, dels 2-skiktade. Dessa senare innesluta vanligen en harts- 

 kanal, stundom saknas dock denna. Det finnes sålunda 2-skiktade märgstrålar, 

 hvilkas två bredvid hvarandra förlöpande cellrader omedelbart beröi-a hvarandra. Detta 

 gäller dock endast märgstrålens centrala parti, dess ändar äro städse 1 -skiktade. 



Dylika 2-skiktade, hartsgångar saknande märgstrålar har Kleberg iakttagit hos 

 Cedrus, Larix och Cupressus thurifera, men däremot icke hos Picea excelsa (sid. 692). 



Märgstrålens höjd omfattar 1 — 14 celler, i medeltal 6. 



Hos Picea excelsa varierar enligt Kleberg denna höjd mellan 2 och 24 celler. ^ 

 Nämnde författare har icke återfunnit denna maximalhöjd hos någon annan bland de af 

 honom undersökta arterna. För Picea nigra Link. angifves den sålunda vara 12 celler, 

 för Picea orientalis Carr. 14, för Picea Khutrow Carr. 15 samt för Picea alba Link. 

 14 celler. 



Märgstrålarnas intercellulärsystem når ej samma kraftiga utveckling 

 hos Picea obovata som hos Picea excelsa. På ett tangentialsnitt sjaies nämligen inter- 

 cellulärerna hos förstnämnda art vara ännu mindre samt till antalet färre än hos sist- 

 nämnda. 



Liknande iakttagelse har Wiesner ^ gjort vid undei'sökiiing af den vid Hopen 

 insamlade drifveden. Vid jämförelse mellan sådana drifvedsprof, som han förmodade 

 härstamma från Abies obovata, och staraved af Abies excelsa, konstaterar han följande 

 olikhet mellan europeisk och sibirisk granved: »Es treten nämlich in den Markstrahlen 

 dieses Treibholzes weniger Intercellularräume als im gewöhnlichen europäischen Fichten- 

 holze auf.» 



En annan olikhet mellan dessa båda arter, europeisk och sibirisk gran, framträder 

 i den olika kvantitativa utbildningen af sådana i märgstrålscellernas väggar förekommande 

 porkanaler, hvilka äro orienterade mot ifrågavarande intercellulärer. Dessa förekomma 

 nämligen rikligt i den europeiska, relativt sällsynt däremot i den sibiriska 

 granveden. Detta förhållande står naturligtvis i samband med nämnda intercellulär- 

 systems utveckling. 



Enligt Russow ^ äro dyliga porbildningar en allmän företeelse bland såväl barrträd 

 som löfträd. Beträffande deras funktion yttrar Haberlandt: ^ »Es känn wohl keinem 

 Zweifel untei"liegen, dass diese gegen die lufterfullten Intercellulargänge orientirten Tup- 

 felcanäle Durchluftungszwecken dienen; es wäre dies demnach bis jetzt der einzige sicher- 

 gestellte Fall, in welchem, die Tiipfelcanäle ausschliesslich dazu bestimmt sind, den Gas- 

 austausch zu vermitteln.» 



1 Kleberg, anf. st., sid. 692. 



^ Klebeeg, anf. st., sid. 726. 



3 Wiesner, anf. st., sid. 99. 



* Russow, anf. st., sid. 137. 



5 Haberlandt, anf. st., sid. 607. 



