KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 37. N:0 I. 39 



Cellens lumen i vårveden är i radial riktning i medeltal 0,032 """ mot stammens 

 0,021 ™™". I samband därmed äro äfven vårvedens radialporer i rotved kraftigare utveck- 

 lade än i stamved. De äro därjämte mera elliptiskt utdragna på tvären och äga en me- 

 delbredd af 0,019 """■ mot stammens 0, 014 °""'. 



De parenkymatiska märgstrålscellerna hos Picea ohovata innehålla en rik- 

 Ijg mängd harts, hvars mörkbruna färg bjärt afsticker mot de hvita ofärgade 

 cellväggarna. 



I rotved af Picea excelsa äro enligt Burgerstein ^ märgstrålarna i regeln icke im- 

 pregnerade med harts. 



De parenkymatiska märgstrålscellernas tvärsnitt är bredt elliptiskt, stundom rundadt. 

 Deras bredd förhåller sig till deras höjd som 1 :2,i; motsvarande proportion i stamveden 

 är 1 : 3,3. Cellhöjden är i medeltal 0,oi9 """■. Hos Picea excelsa varierar denna enligt 

 Burgerstein mellan 0,020 — 0,024 ""•. 



Märgstrålens maximalhöjd är hos Picea obovata 14 celler; hos Picea excelsa 

 däremot enligt Burgerstein 30 celler. 



I den sibiriska vid Jenissej insamlade drifveden hafva sålunda bland barrträden 

 identifierats endast tvenne arter, nämligen Larix sibirica och Picea obovata. 



Abies sibirica, Pinus silvestris, Pinus cembra, hvilka arter man på grund af deras 

 förekomst i Jenissejs floddal väntat sig finna i denna drif vedssamling, hafva däremot icke 

 anträffats. De kunna emellertid indentifieras bland drifveden från Grönlands, Spetsbergens 

 och Jan Mayens kuster, såsom i det följande skall påvisas. Vi öfvergå nu till den andra 

 stora hufvudgruppen, som finnes representerad i ifrågavarande drifved, nämligen löf- 

 trädsgruppen. 



II. Löfträd.2 



Löfträden utmärkas samtliga genom en mycket lös och lätt ved. Redan a priori 

 kunde man således vara öfvertygad om, att släktet Sorbus m. fl. andra tyngre trädslag 

 ej ingingo såsom beståndsdelar i denna drifved. Den mikroskopiska undersökningen be- 

 kräftade detta antagande. Trenne släkten hafva indentifierats, nämligen Salix, Pojmlus 



1 Pbtbrsen, anf. st., sid. 21. 



^ De arbeten, som användts för identifiering af släkten inom denna grupp, äro: 



H. SoLLEREDER, Systematische Anatomie der Dicotyledonen, Stuttgart 1899. 



C. Sanio, Vergleichende Untersuchungen tiber die Zusammensetzuug des Holzkörpers, Botan. Zeitung 

 1863. 



O. G. Petersbn, Diagnostisk Vedanatorai 1901. Kabenhavn. 



H. NÖRDLINGER, Querschnitte von hundert Holzarten. 



