KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 I. 41 



samma arter åter, som vuxit i den tempererade zonen, hafva vi däremot icke iakttagit 

 spiralstriering. 



Att döma af de talrika fall, i hvilka nämnda släkten och arter inom vår drifveds- 

 samling förete spiralstrierade cellmembraner, synes det, som om denna membranens struk- 

 tur vore mera betecknande för den arktiska zonens än för den tempererade zonens träd- 

 vegetation. 



Talrika Salices växa på Jenissejs stränder. N. J. Scheutz ^ har i sitt arbete upp- 

 räknat icke mindre än 32 olika arter och hybrider. Mot norden tilltaga de i artantal 

 och äga samtliga en yppig prägel. T. o. m. vid 67° n. br. uppträda enligt Scheutz 

 manshöga Salix-Sivter i större mängd. De fortsätta norr om barrträdens gräns, gå förbi 

 dvärgbjörken och nä enligt Middendorff " Ishafvets kust. Här uppträda de dock som 

 en buskartad, under mossan till största delen dold vegetation. 



Bland de talrika Salices, som växa i Jenissejs floddal, torde här endast kunna 

 ifrågakomma de trädformiga. Våra drifvedsprof synas nämligen vara stamdelar, af hvilka 

 somliga äga ganska stor diameter. Bland trädformiga nordliga Salices anföra vi Salix 

 viminalis, S. caprea och S. pentandra. Från någon af dessa arter torde man ju alltid 

 kunna antaga, att bidrag lämnats till ifrågavarande drifved. Enligt Nöedlinger " kunna 

 de båda arterna, Salix caprea och S. viminalis, genom följande olikheter i veden särskiljas 

 sålunda: 



o 



I. Arsringar mer eller mindre vågformiga — med märgfläckar — kärigrupper be- 

 stående af 1 — 3 tämligen fina kärl: Salix caprea. 



II. Arsringar regelbundna — utan mili-gfläckar — kärlgrupper bestående af 1 — 4 

 fina kärl: Salix viminalis. 



Vidare torde Salix viminalis genom vedens färg kunna skiljas från Salix caprea 

 och S. pentandra. Den förra iiger nämligen en allt igenom hvit färg, de båda senare 

 hafva gulbrun stamved. Som vedens färg i detta fall torde bero på färgen af märgstråls- 

 cellernas innehåll, har denna i förening med ofvan anförda diagnos tagits till utgångs- 

 punkt vid artskillnadens bestämmande. I öfverensstämmelse härmed torde profven N:o 

 7, 10, 28, 31 kunna antagas härstamma från antingen Salix caprea fA\ev Salix pentandra, 

 under det att följande prof sannolikt torde leda sitt ursprung från Salix viminalis: 

 N:o 5, 11, 15, 25, 26, 27. 



Denna senare art är enligt Scheutz ^ den allmännaste pilen vid Jenissej och ut- 

 bredd öfver hela dess område. Den är enligt A. E. Nordenskiöld^ »Jenissejsträn- 

 dernas mest karakteristiska växt» och skall, sedd på afstånd, genom sina raka, kvistfria 

 stammar likna söderns bambuskog. 



^ N. J. Scheutz, Plantas vasculares Jeiiiseenses, K. S. V. Akad. Handl. XXII. Stockholm 1888, sidd. 

 23, 24, 25. 



^ MiDDBNDORFF, anf. st., sid. 573. 



^ NÖRDLINGER, se skemat i »Querschnitte von hundert Ilolzarten». 



* Scheutz, anf. st., sid. 23. 



^ A. E. Nordenskiöld, Vegas färd kring Asien och Europa, I, sid. 3G7. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 37. N:o 1. 



