52 FKEDIJIK INGVAHSON, OM DKIFVEDEN I NOKUA ISHAFVET. 



3. Den tredje typen åter syntes med afseende på vedens struktur intaga en inter- 

 mediär ställnin"- mellan de båda ofVan anförda, i det att den i vissa afseenden företedde 

 likheter med Pinus silvestris, i andra åter med Pinus cemhra. Till denna typ hör endast 

 ett prof, nämligen det, som betecknats med N:o 218. 



Följande analogi i vedens byggnad råder mellan denna typ och Pinus silv estris-typen: 

 Vattenmärgstrålscellernas väggar åro försedda med oregelbundna, taggliknande förtjock- 

 ningar. *Äggporerna» äro mycket stora, vanligen en, stundom dock anoi^dnade två i bredd 

 på en märgstrålscells korsningsfält med en trakeid. 



Med Pinus cembra åter öfverensstämmer denna typ däruti, att höstvedens tangentiala 

 väggar äro försedda med ringporer. 



Som anförda karakterer äfvenledes känneteckna rotved af Pinus silvestris, ligger ju 

 det antagandet nära till hands, att drifvedsprofvet i fråga ändock skulle kunna härstamina 

 från denna art, helst som det i själfva verket också är en rotgren. Pinus silvestris äger 

 nämligen i rotens höstved ringporer på de tangentiala väggarna. 



Trakeidernas stora radiala vidd tyder emellertid därpå, att rotved af Pinus 

 silvestris icke här kan föreligga. Enligt von Moiil ^ är vårcellernas radiala vidd i denna 

 arts rotved i medeltal 0,052™'"' (mot i stammen 0, 046 "™). Hos ifrågavarande drifveds- 

 prof blifva vårcellerna i medeltal 0,072 ™"' med en maximalvidd af 0,092 ■""". 

 Radialporerna äro i samband med denna trakeidernas utomordentliga vidd 

 anordnade två i bredd, vidare äro de tätt ställda samt utdragna på tvären. Harts- 

 gångar förekomma ytterst talrikt och kunna på ett tvärsnitt af veden med blotta ögat 

 iakttagas. De äga därjämte större dimensioner än hos Pinus silvestris. 



Afven genom vattenmärgstrålscellernas struktur kan detta prof skiljas 

 från rotved af Pinus silvestris. Hos bägge dessa typer förete ifrågavarande celler tagg- 

 liknande utskott. Dessa äro emellertid hos Pinus silvestris trubbiga, föga förlängda samt 

 nå icke cellumens midt; hos ifrågavarande drifvedsprof åter äro dessa taggar 

 spetsiga, betydligt kraftigare utvecklade samt nå cellumens midt. 



På grund af det anförda anse vi, att detta prof ej kan härstamma från rotved af 

 Pinus silvestris. Märgstrålarnas struktur förbjuder åter dess identifiering såsom Pinus cemhra. 



De smala årsringar, hvilka karakterisera icke blott detta utan äfven flertalet af de 

 prof, hvilka bilda denna stora drifvedssamling, antyda dess högnordiska ursprung. Det 

 ifrågavarande drifvedsprofvets hemland måste alltså vara antingen Nordeuropa, Sibirien 

 eller Nordamerika. De två förstnämnda alternativen uteslutas emellertid på grund däraf, 

 att hvarken Pinus silvestris eller P. cembra kunna betraktas såsom moderträd till det- 

 samma. Återstår sålunda, att i Amerika söka denna drifveds hemland. Talrika Pinus- 

 arter förefinnas här. Enligt Lindman voro dessa i golfströmsprodukterna representerade 

 af Pinus strohus. Föreliggande drifvedsprof kan emellertid på grund af de redan förut 

 påvisade olikheterna i vedens byggnad med denna art, speciellt med hänsyn till vatten- 

 mäi'gsträlscellernas struktur, ej härstamma frän densamma. Öfriga nordamerikanska arter 

 äro enligt Index Kewensis och Biutton and Brown följande: 



> VON MOHL, auf. st., sid. 237. 



