82 FREDRIK INGVARSON, OM DRIFVEDEN I NORRA ISHAFVET. 



Några ord om frötransport samt isens transportförmåga. 



Vid sidan af denna drifvedstransport försiggår äfven en frötransport i de arktiska 

 hafven. Såsom man torde erinra sig, hafva tropiska frukter och frön anträffats på Norges, 

 Spetsbergens och Grönlands kuster. Odlingsförsök hafva anställts med dylika frön, och 

 det har visat sig, att de, oaktadt ett långvarigt kringdrifvande i hafvet, dock bibehållit 

 sin fulla groningskraft. Groddplantor hafva sålunda uppdragits ur frön af Entada giga- 

 lohium och en art Mucuna, hvilka af Lindman insamlats vid Norges västkust. 



Det försiggår emellertid i dessa regioner äfven en så att säga kombinerad frö- 

 och drifvedstransport, hvarvid den senare förmedlar den förra. I sprickorna på drif- 

 vedsstycken har redan F. R. Kjellman ^ anträffat frukter och frön af åtskilliga växter, 

 hvilka efter det yttre att döma sågo »välbehållna» ut. 



A vårt drifvedsprof n:o 51, som tillhör drifvedssamlingen från Kap Weber, Kejsar 

 Frans Josefs Fjord, Grönland, och som identifierats med Picea obovata, hafva vi längst 

 inne i vedens djupa och smala sprickor funnit talrika frukter och frön, fast inkilade. 

 Dessa utgjordes till största delen af nötter af Carices, men äfven frön af Luzula och 

 småfrukter af Potentilla anträfiPades. Det är ej osannolikt, att döma åtminstone efter 

 den rikliga mängd frukter och frön, som iakttagits ensamt i detta vedstycke, att väx- 

 ternas »vandring öfver hafven» i ej ringa mån förmedlas genom drifved. Vi 

 erinra i detta sammanhang om det af Nathorst gjorda, ytterst intressanta fyndet 

 af Draha repens på Grönlands nordöstra kust, norr om Fameöarna (se »Två somrar i 

 Norra Ishafvet», del 2, sid. 220). Då denna växt ej förut iakttagits på Grönland och för 

 öfrigt endast är känd från Novaja Semlja, norra Rj^ssland samt Kaukasus, måste dess 

 förekomst här anses såsom mycket egendomlig. Nathorst gör följande reflektion: »Det 

 är svårt att värja sig för den tron, att frön af densamma kommit hit med något från 

 förstnämnda trakter stammande stycke drifved.» 



I anslutning just till frågan om denna art af frötransport säger EuG. Warming:^ 

 »Men DriftraB kan dog ikke komme til at spille en Rolle i det her behandlede Sporgs- 

 maal. En saa meget större maa Isen spille, dels Isbjcergene, dels Storisen. At Isbjeer- 

 gene kunne medfore store Masser af Sten, Grus och Jord og selvfolgelig ogsaa Masser af 

 Planter och Plantefro, er der anfört saa mange Exempler paa, at den kan betragtes som 

 en sikker Kjendsgjerning.» — Det intressanta spörsmålet om isens transportförmåga 

 har genom Nathorsts iakttagelser ytterligare riktats med ett värdefullt inlägg. På och 

 mellan isflaken i packisen har han nämligen anträffat drifved af såväl stora som ytterligt 



^ F. R. Kjellman, Fanerogamfloran på Novaja Semlja och Waigatsch. Vegaexpeditionens vetenskapliga 

 iakttagelser, I bd, sid. 351, Stockholm 1882. 



- EuG. WarminCt, Om Grönlands Vegetation. Meddelelser om Grönland, XII, 1887—1888, sid. 211. 



