KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 2. 15 



Tabell II. 



77 däggdjur, hvilka lefva af uteslutande vegetabilisk föda, hafva varit föremål för 

 undersökning, däraf 73 ifrån de arktiska trakterna och endast 4 ifrån Stockholms östra 

 skärgård. Arterna återfinnas specificerade i den efterföljande tabellen. 



De i tabellen omnämnda djuren ifrån Spetsbergen och Grönland lifnära sig, utom 

 af mossa och lafvar, af dvärgbjörk, sälg och öfriga växter, som vid vårens och somma- 

 rens inträde sticka fram, då snön smälter och bara fläckar af marken uppstå, hvilket i 

 regel först sker utmed stränderna. Digestionskanalens innehåll har nästan alltid varit 

 grönt till färgen, mossfärgadt, spenatliknande, ibland tjockt till konsistensen, ibland tunn- 

 flytande, sällan illaluktande; någon gång har likväl en sur lukt förekommit och sura gaser 

 afdunstat. Undersökningens gång har varit densamma som redan förut omnämnts. I 

 21 direktpreparat hafva inga bakterier påträffats, och endast 1 direktpreparat har visat 

 sådana bakterieformer, att diagnosen bac. coli comm. blifvit satt. Däremot hafva i 56 

 fall påträffats alger och andra bakteriearter af olika utseende. Formerna hafva varit lik- 

 nande dem, som blifvit beskrifna i föregående tabell. Dock må anmärkas till skillnad 

 från direktpreparaten i tab. I, att en påfallande riklig mängd af alger här förekommit. 

 Algernas form har visat sig vara mera karakteristisk än i föregående serie. Särskildt hos 

 lemlarna förekommo dessa former nästan såsom regel. Andra bakteriearter, som på- 

 träffades, voro, utom sarcina, diplokokker och staphylokokker, äfven trådfina och tjocka 

 stafvar, ibland liggande i trådförband liknande bac. subtilis eller bac. septicus (malignt 

 ödem). Tarminnehållet från idisslarna har särskildt ägnats noggranna undersökningar, 

 dels i hängande droppe och dels i färgadt tillstånd, för att möjligen återfirma de infuso- 

 rier och lägre organismer, hvilka Balbiani, ') Schubeeg ^) och Certes ^) påträffat i våm- 

 bens innehåll hos nötkreatur, får och rådjur. Certes säger, att »idisslarnas våmb utgör 

 en termostat, i hvilken utvecklar sig i öfverflöd icke vanliga mikroorganismer utan arter, 

 som spela en bestämd fysiologisk roll. Hos nötboskapen finner han sarcina; hos rådjuren 

 förekommer en mycket liten hyalin ovoid cell, längd 8 — 10 ,«, bredd 2 — 3 ^.». Detta har 

 ej haft sin motsvarighet i de föreliggande undersökningarna. Ingen gång hafva ofvan 

 angifna former observerats i de direkta preparaten, och endast några enstaka gånger hafva 

 i renodlingarna påträffats sarcina. 



Utseendet af de a,nlagda kulturerna öfverensstämde ej fullständigt med de observa- 

 tioner, som blifvit gjorda i afseende på direktpreparaten. I 21 af dessa senare kunde 

 inga bakterier observeras, under det att i ej mindre än 39 fall inga bakteriekulturer 

 uppstodo. 



I denna undersökningsserie begagnades endast vanliga näringssubstrat, alldenstund 

 anledning ej fanns antaga, det de i dessa djurs digestionskanal möjligen förekommande 

 bakteriearterna skulle vara af yttre omständigheter så påverkade, att de fordrade ett 



*) Balbiani, College de France 1887. 



^) AUG. ScHDBERG, Die Protozoen des Wieder-kauermagens. Zoolog. Jahrbucher 1887. 



^) A. CePoTES, Bulletin de la société Zoolog, de France 1889, t. 14, pag. 70. 



