KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 5. 11 



bar, sandig fläck, där han utan tvekan började gräfva. Denna plats låg 110 cm. 'från 

 gömstället för spindeln. Nu vidtogos åtgärder att göra den mellanliggande marken och 

 platsen kring gömstället oigenkännliga, hvilket denna gång åstadkoms därigenom att 

 gi'äset bortröjdes, en förändring som för en varelse af stekelns dimensioner borde ha tett 

 sig på samma sätt som för oss, då vi beträda en kalhuggen skogsmark, där vi förut sett 

 en högrest skog. Blott gräsståndet, som uppbar spindeln, stod kvar. Trots denna för- 

 ändring var det utan synbar tvekan, som stekeln om en stund återvände för att bese sitt rof. 



Sedan stekeln därefter återtagit sitt gräfningsarbete, breddes öfver marken mellan 

 hålan och spindeln en hvit handduk af storleken 90X55 cm., lagd så, att den kortare 

 diametern sammanföll med stekelns väg. På stekeln borde detta göra ungefär samma 

 intryck som ett i tjockt snötäcke höljdt vinterlandskap på oss. Då han vid sitt nästa 

 besök hos rofvet nådde fram till duken, sprang han blott ut ett litet stycke på den, men 

 vände då om med synbar förnimmelse af att befinna sig på främmande mark. Ännu en 

 gång gjorde han försöket att öfverskrida duken, men hann ej heller denna gång långt, 

 innan han gjorde helt om och sprang tillbaka, likt en med agorafobi behäftad person. 

 Nu företog han sig att kringgå duken, på hvars motsatta sida han började söka, men 

 sökandet varade länge, och vidlyftiga slag gjordes i omgifningarna, innan han ändtligen 

 återfann spindeln. Dock var det synbart, att stekeln hade ett ungefärligt begrepp om 

 rätta platsen, ty efter hvart och ett af de många slagen återvände han ständigt dit. Att 

 han så länge dröjde med att bestiga gräsståndet, där spindeln var upphängd, torde ha 

 berott därpå, att det blott stod en eller ett par cm. från dukens kant, hvilket sannolikt 

 verkade förvillande. Då spindeln återfunnits, begaf sig stekeln, flygande i korta satser 

 öfver duken, raka vägen till sin hala. 



Ännu en liten stund fortsattes gräfningsarbetet, men afbröts för ett nytt besök hos 

 spindeln. Denna gång öfverskred stekeln utan tvekan duken nästan i rak riktning mot 

 rofvet. Spindeln hämtades nu ned, och baklänges släpade stekeln honom öfver duken, 

 dock ej i rak riktning, utan så, att han kom ned på marken vid ena hörnet och därför 

 fick göra en rätt vidlyftig sväng, innan han nådde fram till hålan. Här lades spindeln 

 vid ingången och nedsläpades sedan, som vanligt, vid spinnvårtorna. 



Innan något äg^ hunnit läggas, uppgräfdes nu spindeln, hvarvid stekeln, som under 

 tiden ströfvade omkring i omedelbar närhet, visade sig så föga skygg, att han efter ringa 

 tvekan grep den med en pincett framräckta spindeln. Som spindeln rörde något på 

 benen, stack han den några gånger under cephalothorax och klättrade därpå upp med den 

 på ett örtstånd för att hänga den i ett bladveck. Därefter blef det ett långvarigt sökande 

 på marken i de närmaste omgifningarna, tydligen för att välja plats till ny håla. Flera 

 gånger tycktes hans vab falla på den blottlagda förra larvkammaren, men han upphörde 

 efter blott några korta försök till gräfning. Äfven i den af mig vid spindelns uppgräf- 

 ning uppkastade sanden försökte han gräfva, men fann den för lös för sina ändamål och 

 up23hörde genast. Efter vidlyftigt kringströfvande i omgifningarna, hvarunder han dock 

 alltjämt återvände till den förra platsen och för hvarje sådan gång öfvertygade sig att 

 spindeln låg kvar, fattade han ändtligen, efter 20 minuters förlopp från sökandets början, 

 sitt definitiva beslut och företog sig att med den förra larvkammaren som utgångspunkt 

 gräfva en ny håla, i hvilken han denna gång ostörd fick begrafva sitt byte. 



